10 



Det samme gjælder i det væsentlige om Finnernes Stilling 

 og Form. 



Rygfinnen er omtrent dohhclt saa höi som lang ; dens for- 

 reste Straale udgjör neppe Halvdelen af anden, der er den höieste 

 af alle, og bag hvilken Straalerne aftage ligelig men meget stærkt 

 i Höide, saa at den bageste er 4 Gange lavere end anden. De 

 2 forreste Straaler ere udeclte men dog tydelig leddede; de öv- 

 rige spalte sig mod Enden. 



Gadborfinnen, der ikke har nogen Skjælbeklædning langs Basis, 

 begynder med 4 udceltc men leddede Straaler, som bagtil tiltage 

 i Höide, saa at den 4de tilligemed den forreste af de spaltede 

 ere de höieste af alle; bag disse aftager atter Finnen jevnt og 

 langsomt i Höide, og er ved sin bageste Ende 3 Gange lavere 

 end paa det höieste Sted. Antallet af dens Straaler har 

 jeg hos forskjcllige Individer fundet vexlende mellem 46 og 

 51. I det Hele synes det dog at være lidt ringere end hos E, 

 gibhosus^ hos hvilken jeg har talt 52, og Gronovius 55 Straaler. 

 Halefinnen er temmelig dybt spaltet i to ligesfore spidst tillo- 

 bende Flige. 



Bryst- og Bug - Finnerne lobe spidst til ligesom hos den 

 ældre Art men cre forholdsviis lidt kortere, og medens at Bug- 

 finnerne hos denne snarere erc lidt længere end Brystfin- ] 

 nerne , er det modsatte Tilfældet hos den nye Art, dog er For- 

 skjellen kun meget ubetydelig. 



Jeg tilföier Straaleantallet hos 3 aldeles complette Exem- 

 plarer : 



Rygf. Gadborf. Halef. Brystf. Bugf. 



Nr. 1. 11 C2.9.> 48 Cå.U.'). 28 (4.19.5.3. IA- 8- 

 Nr. 2. 11 (2.90- 49 C4.45.> 28 (4.19.5.> 15. 8. 

 Nr. 3*). 11 (2.9.). 51 (4.47.> 28 (4.19.5.). 14. 8. 



*) lUUe Exemplar var niiiidic nid bcpgo de andre. 



