39 



Symphysis), der i Stilling og Form ganske svare til de horizon- 

 tale i Mellemkjæbebenene paa Randen af Snuden. Svælgbenene 

 ere besatte med fine Floielstænder. 



Man vil af denne Fremstilling see, at den nye Art fremby- 

 der en B^yndelse til den Udvikling af Tandsystemet, som frem- 

 træder stærkere udpræget hos Müllers og Troschels Exodon pa- 

 radoxus^ og den fjerner sig unægtelig derved lidt fra den af 

 Tandforholdet tagne Charakteer for Epicyrtus-Slægten; men at 

 ville tillægge denne Modification i Tandstillingen större Betyd- 

 ning end den at være et Artskjendetegn, kan dog visselig ikke 

 forsvares , naar man seer hen til den fuldstændige Overeens- 

 steramelse , der i hele den övrige Bygning hersker mellem 

 Gronovs og min Fisk, og det saa meget mindre som de indivi- 

 duelle Afvigelser, Antallet af de udenfor Rækken staaende Tæn- 

 der hos E. xenodon er underkastet, maa gjöre En vaersom med 

 ikke at tillægge dem for megen Betydning. 



Det er imidlertid ikke blot ved denne Tilnærmelse til For- 

 holdet hos Exodon, at Tandsystemet hos den brasilianske Art 

 afviger fra den ældres; en anden mærkelig Forskjel er Mangelen 

 af Tænder i et stort Stykke af Overkjæben, medens dette Been 

 hos E. gibbosus er besat med en tæt Tandrække lige hen til den 

 bageste Ende. Denne svagere Bevæbning viser sig endvidere i, 

 at Tænderne i det Hele taget ere mindre, og i Overeensstem- 

 melse hermed er ogsaa Gabet kjendelig mindre, saa at Maxillar- 

 benene og Underkjæben rigelig ere en Femtedeel kortere end hos 

 den ældre Art. 



Hvad Beskrivelsen af de övrige Forhold angaaer, saa vil jeg 

 kunne lade det beroe ved nogle enkelte Angivelser. 



Ligesom hos Epicyrtus gibbosus findes der 4 Straaler i Gjælle- 

 huden og meget lange börsteformige Forlængelser paa den ind- 

 vendige Rand af den forste Gjællebue; ogsaa i Formen af Infra- 

 orbitalbuens og Gjællelaagets enkelte Stykker stemmer min Fiks 

 med ovennævnte Art. 



