101 



med meget tydelige Knopper fi;i Rodstokken*). I Tabcrnæmont : 

 Rräiilterbuch II, p. ôoô er afbildet en Epilobium, utvivlsomt pa- 

 Instre, hvor de forlængede Sloloner ere gjengivne saaledes som 

 de findes i Naturen. 



Hos Forfatterne af de floristiske Ilaandböger. der ere ud- 

 komne efterat Fries havde fremhævet dette Forhold som et, hvor- 

 paa der burde lægges Vægt, kunde man vente at finde en stÖrre 

 Nöiagtighed i denne Henseende, og dog have flere, endog om- 

 hyggelige Phytographer, f. Ex. Hartmann (Handb. i Skand. Flora 4 

 Uppl. 1844) og Wimnicr (Flora v. Schlesien 2. Ausg. 1844) al- 

 deles undladt at benytte de fra Knopperne hentede Kjendetegn, 

 og k'och (Synops. fl. germ. ed. 2, 1843) har kun benyttet saa- 

 danne for nogle faa Arter og det med Udtryk aldeles overeens- 

 slemmende med de af ældre Forfatter anvendte: af Babington 

 (manual of British botany 2. ed. 1847) ere dog de af Fries an- 

 givne Forskjelligheder optagne i Artsbeskrivelserne, og af Grenier 

 <fc Godron (Flore de France 1S4S) ere de endog benyttede til 

 Inddeling af Epilobiura-Slægten i (irupper: da imidlertid i ingen 

 af de 2 sidstnævnte Florer, der af alle, som jeg har sammen- 

 lignet, fuldstændigst have gjengivet hvad der hidtil var bekjendt 

 angaaende dette Forhold, er tilkommet noget nyt Moment til den 

 af Fries givne Beskrivelse, kunne vi holde os udelukkende til 

 denne, som fuldstændigst er fremstillet i Summa Vegetab. Scan- 

 din. (Sect. I 1845, pag. 176), hvor det hedder: „. . . . speciebus 

 e diversa radicis indole & innovatione .... distinctis formæ illæ 

 ambiguæ &. „hybridæ" facile evanescunt ipsæque species incla- 

 rescunt. In E. montano*^) . rosea tt pnrpureo nullos inveni tu- 

 riones foliosos , in E. felragono , alpiuo <t lincari e radice ex 

 seruntur breves rosulati, in E. virgaio . origanifolio & pahislri 



*) Den samme V]g. findes aflryUt saavcl hos Lobelius (icon, stirp. p. 343) 



som hos Ciiisius (raiior. plantar, hist. Iih. 4). 

 **) De med större Tryk udhævede Arter ere snadanne, som forekomme i den 



danske Flora, og til hvilke alene er taget Hensyn i delte Arbeide, 



