finder den fine Textur i Koralmassen aldeles uforandret overalt, hvor 

 den bliver synlig i disses Vægge. At endelig Lithotrycrne formaae 

 at bore selv i haardcrc Masser end den poröse Koralkalk, der- 

 for borger den Omstændighed , at Hulerne undertiden beröre 

 fremmede tilfældig i Koralmassen indsluttede Legemer f. Ex. de 

 haarde Laag af Trochus-Arter, af hvilke da en större eller min- 

 dre Deel er bleven slebet bort. 



Ligesom mange andre Cirripcd-Slægtcr er ogsaa Lithotrya 

 alene opstillet efter Charakterer, der erc hentede fra Skallernes 

 Antal og Stilkens Forhold; om selve Dyrets Bygning vecd man 

 saa godt som intet ; jeg vil derfor benytte Leiligheden til 

 endnu at meddele nogle faa Bemærkninger desangaaende; hvor- 

 hos jeg dog maa beklage, at jeg kun har kunnet sammenligne 

 den med SKTgterne Anatifa, Otion og Cineras, men derimod ikke 

 med PoUicipes, med hvilken den vel er nærmest beslægtet. 



Den noget sammentrykte Krop er bönncformig; Födderne, 

 der iövrigt ikke frembyde noget eicndommeligt, ere forholdsviis 

 kortere end Tilfældet er saavel hos Otion som hos Anatifa. 



De til Roden af Födderne hæftede Gjæller, der hos Otion 

 findes paa alle Fodparrene, men hos Anatifa allerede ere ind- 

 skrænkede til det forreste Par , mangle aldeles hos Lithotrycn. 

 I Munddelenes Antal og Form stemmer den i det væsentlige 

 ganske overeens med Anatifa-Slægten. 



Den saakaldte Hale, hvori Kroppen ender sig og hvorigjen- 

 nem Forplantningsorganernes Udföringsgange aabne sig, er for- 

 holdsviis temmelig kort, neppe halv saa lang som det bageste 

 Fodpar; den er kulsort, meget tydelig ringet og mangler ganske 

 de Haar eller Börster, hvormed den er besat hos visse Anatifer. 

 Ved Roden af dette Organ findes der paa hver Side af Gadbor- 

 aabningen en spidst tülöhende leddel Borste^ der omtrent har samme 

 Længde som Halevedhænget, og öiensynlig er en videre Udvikling 



