62 



at stille de paagjældende Former sammen som Underslægtcr af 

 samme Ilovedslægt, men Owcnien vil utvivlsomt vise sig langt 

 nærmere beslægtet med en anden Slægt end med Crancliicn. 



Gjennemgaacr man alle de Eicndomnielighcdcr, som udmærke 

 Owenien, vil man finde (hvad ogsaa tildeels allerede er antydet 

 i det foregaaende,} at disse ogsaa forekomme hos Loligopsidernc, 

 og at navnligen denne Families væsentlige Særkjende, nemlig: 



1. de ubedækkede (oigopside), sinus Lacrymalis manglende, Oine, 



2. Mangelen af don indvendige Tragtklap, 



3. Mangelen af Bindchud mellem Tragten ogllovedet, ogendelig 



4. Legemets hudagtige Consistents, 



alle gjenfindes hos Owenien. Der kan saaledes neppe være Tvivl 

 om, at Owenia maa henfores til denne Gruppe, indenfor hvilken 

 den da atter slutter sig meget nær til selve Loligopsis- Slægten 

 ved folgende Eiendommeligheder : 



1. Ledforhindelsen mellem Nakken og Sækken, 



2. Tragtens Sammenvoxning med Sækken, 



3. det lille Hoved med udstaacnde, næsten stilkede Oine, 



4. de ikke tilbagetrækkelige, udenfor Armene staaende, Fang- 

 arme, 



5. Misforholdet mellem Sækkens Indhold og Rummelighed, 

 og endelig 



6. den (som jeg mener) cylindriske langstrakte tilspidsede 

 ~ Sæk. 



Da denne sidste Angivelse staaer i Strid med det Indtryk, 

 som Ilrr. Prosch's Afhandling i saa Henseende opvækker, maa 

 jeg her dvæle lidt længere ved den. I sin Beskrivelse siger For- 

 fatteren kun, at Sækken er stor og foldet, men berörer iövrigt 

 slet ikke, om den er trind eller fladtrykt, eller hvad Form den 

 i det hele har*); man er altsaa i denne Henseende aliène 

 henviist til hans Afbildninger, der fremstille tvende forskjellige 



*) Heller ikke knii man af Maaleiic nærmcie opfatte den rijrtiffc Form, da 

 kun U(lniaalin<jcii af Dyrets Bredde i udspændt Tilstand er givet. 



