ländt till Sverige, sina farhogor bekräftade. Gustaf Adolf 

 ansåg sig nämligen icke kunna fästa afseende vid deD i obe- 

 stämda ordalag affattade instruktion, Camerarius medförde. 

 Han svarade derför i aiböjande ton. Han hade sjelf insett 

 nödvändigheten af att de evangeliska magterna sammanslöte 

 sig till gemensamt försvar och sökt öfvertala öfriga prote- 

 stantiska furstar dertill. Han var derför tacksam för det 

 anbud att inträda i det i Haag slutna förbundet, som Ca- 

 merarius framfört, och hade varit benägen att gå denna 

 önskan till möte, om Camerarius medfört fullmakt af de för- 

 bundna att i deras namn underhandla och afsluta slutligt 

 fördrag. Men emedan Camerarius icke var försedd dermed 

 och det af hans instruktion framgick, att han icke hade i 

 uppdrag att å de konfedererades vägnar ingå på någon bin- 

 dande öfverenskommelse, utan endast att i allmänna uttryck 

 inbjuda konungen att ansluta sig till konfederationen och 

 att sända de förbundna hjelp, såg han sig tvungen att af- 

 böja anbudet. Först om de förbundna sände till honom 

 sändebud med fullt bindande mandat, kunde han tänka på 

 att antaga det. I sådana ordalag var den resolution af den 

 22 April, som Camerarius emottog, affattad. Medan hans 

 resa sålunda icke i politiskt afseende ledde till något bety- 

 dande resultat, var den för honom sjelf af stor vigt. Han 



skrifver nämligen i bref till Axel Oxenstj. clagt. Berson cl. 19 Dec. 

 1625: „som Hagensche conventen är allés hop så woret gåt at wij 

 och then besöchte, ty komme wij icke til begynnelsen, så skadar 

 det icke at thet sker til endan, på thet nian må wetta hvad sket är, 

 och hvad i werlden låtter. Görer för ty Bannerens afskedh ferdigh 

 så snart möjeligt". Styffe a. st. sid. 514. (Jmfr anm. 1 sid. LXVI). Så 

 yttrar sig konungen äfven i ett bref till pfaltzgrefven Joh. Casimir 

 af d. 26 Jan. 1626. Sedan man blifvit underrättad om att Camerarius 

 skulle anlända till Sverige, ansågs Banners resa förmodligen onödig, 

 hvarför den blef instäld. 



J ) Dok. är aftryckt i fört. ofvan cit. afh. sid. XXXIV. 



