kännedom. Axel Oxenstierna svarade, dock mindre regel- 

 bundet, med underrättelser om Sveriges ställning, om kriget 

 mot Polen o. s. v. Denna brefvexling blef mot slutet af 

 år 1624 en af de vigtigaste länkarna i den svenska di- 

 plomatiens verksamhet. I Augusti 1624 hade Jakob Spens. 

 en brittisk officer, som öfvergått i svensk krigstjenst och 

 tjenade än den svenska än den engelska regeringen såsom 

 underhandlare, anländt till Sverige, der han å konung Ja- 

 kob I:s vägnar framlade ett förslag till allians mellan denne 

 och Gustaf Adolf 1 ). Detta förslag afböjdes af den svenske 

 konungen såsom alltför obestämdt, men mera uppmärksamhet 

 ådrogo sig särskilda muntliga meddelanden, som af Spens 

 gjordes å Fredriks af Pfaltz och prinsens af Wales vägnar, 

 i hufvudsak åsyftande att förmå Gustaf Adolf att öppna ett 

 fälttåg i Schlesien. I ett bref till Camerarius af den 24 Au- 

 gusti 1624, utvecklar Axel Oxenstjerna sina egna och sin 

 konungs tankar om dessa meddelanden i ordalag, som nära 

 ansluta sig till de instruktioner, som år 1623 blifvit gifna 

 Gustaf Horn och Rutgersius. Äfven här uttalas det djupaste 

 intresse för trosförvandternes sak, hvilken anses kunna räd- 

 das endast genom ett förbund af alla evangeliska konungar, 

 furstar och stater. Men tillika betonas den polska frågans 

 vigt för Sveriges och det evangeliska Europas politik. Min 

 herre befinner sig, säger rikskanslern, i ett krig med Polen, 

 som visserligen framkallats genom stridigheter mellan oss 

 och konungen af Polen, men som, om det rätt bedömes så- 

 väl till sina sanna orsaker som till sina verkningar, icke an- 

 går oss mera än alla evangeliske. Detta krig håller hans 



*) Om den förändring, som år 1624 egde rum i det engelska 

 kabinettets hållning och de underhandlingar, som deraf föranleddes, 

 meddelas upplysningar i förf. afh. Underhandlingarna om en Evan- 

 gelisk Allians åren 1624—1625 (Helsingfors 1880) sid. 21—37. 



