verksamhet tyckes dock icke hafva tillfredsstält honom. Rut- 

 gersius säger om honom: Den utmärkte mannens ställning 

 väcker mitt medlidande, ty hans förmåga har icke ett verk- 

 samhetsfält, sedan hans herres lycka gått nedåt och han 

 sjelf härstädes blifvit en förgäten person, hvilken är ogerna 

 sedd äfven af prins Moritz, emedan han anses såsom en af de 

 främsta bland dem, som föranledt emottagandet af den böh- 

 miska kronan och deraf följande olyckor *). Redan länge hade 

 Camerarius korresponderat med Gustaf Adolfs svåger, pfaltz- 

 grefven Johan Casimir. Genom denne erbjöd han sig år 1622 

 i afsigt att vinna en mer omfattande verkningskrets, kanske 

 äfven en tryggare ekonomisk ställning, att blifva den svenska 

 regeringens politiske korrespondent i Haag, ett anbud, som 

 i Stockholm med glädje antogs. Han uppbar från denna 

 tid en svensk pension och hans förbindelser med det sven- 

 ska hofvet blefvo ännu fastare, sedan han vid ett besök i 

 Stockholm år 1623 vunnit noggrann kännedom om Gustaf 

 Adolfs planer. Han underhöll sedermera en regelbunden 

 korrespondens med Axel Oxenstjerna, meddelande alla om- 

 ständigheter ur det politiska lifvet, som kommit till hans 



Från denna tid var han en af den pfaltziska regeringens mest an- 

 vända diplomater och spelade en framstående roll i händelserna 1616 

 — 1619. I Oktober 1619 begaf han sig till Prag, der han outtröttligt 

 tjenade sin furste såsom ledsagare, rådgifvare och sändebud. Efter 

 slaget vid Prag följde han honom på hans flykt och var sedermera 

 verksam såsom sändebud i Nordtyskland och hos konungen af Dan- 

 mark. (M. Ritter i Allg. Deutsch. Biographie). — Om Camerarius 

 såsom publicist meddelar R. Koser „der Kanzleienstreit, ein Beitrag 

 zur Quellenkunde der Geschichte des dreissigjährigen Krieges " (Halle 

 1874) upplysningar. 



') „Ut optimi viri status misericordiam mihi moveat, cuius vir- 

 tuti campus iam non est, exuto fortunis domino suo, ipsoque hic ne- 

 glecto, quod inter primos auctor arreptae Bohemiae eoque manan- 

 tiuin cladium habeatur. Si fortuna favisset poterat eo sapientius ni- 

 hil videri. Nunc id onus fert, quod fatalis necessitas ei imponit". 

 Till Ax. Ox. d. 9 Maj 1624. R. A. Ox. saml. 



