1623 och en »information" för Gustaf Horn af den 30 Sep- 

 tember 1623. I alla dessa statsskrifter är den polska frågan 

 den hufvudpunkt, kring hvilken planerna hvälfva sig. 



Informationen *) ålägger Horn att i främsta rummet 

 uppvakta prins Moritz af Oranien för att för honom fram- 

 lägga sina uppdrag äfvensom att rådgöra med Hugo Muys, 

 Albert Joachimi och andra betydande män, på hvilkas väl- 

 vilja för Sverige man kunde räkna. Sedermera borde han 

 söka företräde hos general-staterna och för dem framhålla 

 de från Polen hotande farorna såsom orsak till att Gustaf 

 Adolf icke, enligt fördraget af år 1614, kunnat sända dem 

 hjelptrupper och ej heller, enligt general-staternas i bref af 

 den 12 Maj uttalade önskan, återbetala sin skuld till dem. 

 Endast skenbart var nämligen konungen tryggad genom det 

 år 1622 ingångna stilleståndet med Polen. Konung Sigis- 

 mund hade vid polska riksdagen yrkat på brytandet af det 

 af honom sjelf undertecknade fördraget och under sjelfva 

 stilleståndet gjort sig redo att till sjös och lands angripa 

 Sverige. Han hade uppmanat invånarene i Dantzig att der- 

 till lemna bistånd. Till och med hade ett från Dantzigs 

 hamn utgånget fartyg tillfogat Gustaf Adolfs undersåter svåra 

 skador. Till följd häraf hade konungen varit tvungen att 

 underhålla en betydande krigsflotta och att med stora kost- 

 nader utrusta flere krigshärar. Han hoppades, att general- 

 staterna i betraktande deraf och af andra likartade omstän- 

 digheter skulle inse, att han saknade förmåga, men ej vilja 

 att understödja dem. I förbundsfördraget af 1614 voro de 

 förbundna frikallade från att understödja hvarandra, om de 

 sjelfva hade krig att utkämpa och denna bestämning borde 

 i detta fall lända till Sveriges ursäkt. Genom att skydda 



*) Handl. sid. 18. 



