stillestånd eller fred komme att råda mellan dem och Spa- 

 nien, understödja konungen af Sverige med den i fördraget 

 af år 1614 faststälda truppstyrkan af 4,000 man eller mot- 

 svarande penningesumma. 



Rutgersius, som i början af Oktober 1621 anlände till 

 Haag kuDde redan i bref af den 22 Oktober meddela Axel 

 Oxenstjerna, att han inför general-staterna hade skildrat or- 

 sakerna till Gustaf Adolfs polska fälttåg och att man med 

 välvilja lyssnat till hans ord 1 ). Han trodde sig äfven kunna 

 försäkra, att vänskapen till Sverige icke blifvit störd genom 

 närmandet till Danmark, och att förbundet af år 1614 fort- 

 farande skulle upprätthållas. Äfven i afseende å lönetermi- 

 nens förlängning hoppades han att vinna ett gynsamt resultat. 

 Ett möte med prinsen af Oranien ökade hans tillförsigt. „Jag 

 framhöll", skref han, „allt som kunde b antyda på hans kung- 

 liga Majestäts utmärkta välvilja. Jag kan icke i ord ut- 

 trycka prinsens otroliga hängifvenhet, hvilken jag med till— 

 hjelp af vissa personer på allt sätt söker stärka och be- 

 fästa 2 ). Han fann dock snart, att Sveriges inflytande i re- 

 publiken i ej ringa grad var förminskadt. I ett bref af den 

 4 Mars 1622 klagar han öfver att hela republikens utseende 

 blifvit förändradt, sedan han senast besökt densamma 3 ). De 

 män, som förut haft inflytande, hade blifvit fördrifna, och 

 andra hade trädt i deras ställe, för hvilka den svenska saken 

 och hela det svenska förbundets betydelse voro okända. 

 Bland dem, som efter förändringen qvarstått, rådde fortfa- 

 rande oenighet. Bristen på tillgångar var så stor, att man 



J ) „Caussas susceptae expeditionis Polonicae in consessu Or- 

 dinum Generalium exposui. Aequisshnis anirnis auditus suin". Rut- 

 gersius till Axel Oxenstjerna d. 22 Oktober 1621. R. A. Ox. saml. 



2 ) J. Rutgersius till Axel Oxenstjerna den 11 Dec. 1621; a. st. 



3 ) Rutgersius hade jemte van Dyck biträdt Johan Skytte vid 

 dennes ambassad år 1617. 



