lxvh 



tion 1 ). Emellertid hade Rutgersius, några dagar förr än 

 detta budskap anlände till Haag, den -££ Oktober aflidit efter 

 en långvarig och svår sjukdom *). Camerarius tvekade, hu- 

 ruvida de till Rutgersius adresserade skrifvelserna, som an- 

 ländt samtidigt med det omnämnda brefvet från Axel Oxen- 

 stjerna, numera skulle lemnas obegagnade, eller om han 

 sjelf skulle anse sig ega rätt att bryta upp dem. Slutligen 

 beslöt han sig på inrådan af Fredrik af Pfaltz och Vosbergen 

 för den senare utvägen 2 ). 



Några veckor senare sammanträdde kongressen, men 

 var så fåtaligt besökt, att det redan derför var att förutse, 

 att den icke skulle leda till det åsyftade resultatet. Bland 

 de närvarande representanterne för England, Danmark och 

 Nederländerna rådde dessutom icke den endrägt som hade 

 erfordrats. Dock blef man efter lifliga debatter slutligen 

 ense om ett förbundsfördrag mellan de tre länderna, som 

 undertecknades den ! y^~ I bref till Oxenstjerna af den 2 5 5 p e ° c v " 

 berättar Camerarius, att kongressens medlemmar under för- 

 handlingarnas förlopp vände sig till honom och Vosbergen 

 för att genom dem vinna kännedom om Gustaf Adolfs önsk- 

 ningar. Camerarius framlade då den fullmakt, som blifvit 

 sänd till Rutgersius och meddelade tillika utdrag ur den 

 vidlyftigare instruktion, som åtföljt fullmakten, för att sålunda 

 å daga lägga Gustaf Adolfs hängifvenhet för det allmännas 

 återupprättande. Vosbergen åter prisade i ett vidlyftigt tal 

 Gustaf Adolf, hvars utmärkta krigiska förtjenst, insigt och 

 omdöme i frågor rörande det allmänna han särskildt lofor- 

 dade. Tillika framhöll han, att kampen mot Polen icke 



*) Moser, del VI sid. 62. 



2 ) Camerarius till Axel Oxenstj. d. fg Okt. Handl. sid. 316. 

 Redan i bref af den ^y Juni hade Camerarius underrättat Oxenstj. 

 om Rutgersii farliga tillstånd. 



