LXIV 



ritz' af Oramen död och uttalade sin konungs fägnad öfver 

 att prins Fredrik Henrik af Oranien efterträdt honom. Der- 

 efter yttrade han sig om de senaste underhandlingarna 

 och slutade denna del af sin framställning med att säga, 

 att konungen af Sverige var glad öfver att de i saken in- 

 tresserades ställning var sådan, att de icke behöfde hans 

 hjelp; dock beklagade han, att han varit tvungen att un- 

 der underhandlingarnas lopp hålla sin krigsstyrka hemma, 

 h varigenom han varit hindrad att enligt fördraget af 1614 

 understödja generalstaterna 1 ). Oxenstjerna tillade, att ko- 

 nungen äfven för den närmaste framtiden genom kriget mot 

 Polen vore tvungen att afstå från uppfyllandet af denna 

 punkt i fördraget. Han anhöll äfven om förnyadt anstånd 

 med inbetalningen af Sveriges skuld till generalstaterna. 

 Generalstaterna svarade i skrifvelse af den 15 Oktober, 

 att de tillsvidare afstodo från den i fördraget af år 1614 

 faststälda hjelpen och äfven voro villiga att lemna anstånd 

 med betalningen af Sveriges skuld; men så mycket mera 

 yrkade de, att Gustaf Adolf skulle vara betänkt på att 

 bispringa de tyska ständerna, och framför allt att han vid 

 församlingen i Haag, som var utsatt till den 20 November 

 n. st., skulle låta representera sig genom ett sändebud med 

 fullmakt att „finaliter" sluta ett fast förbund 2 ). 



Vid denna tid, den 21 September 1625, hade England 

 och Nederländerna slutit ett separatförbund med syfte att 

 bekämpa konungen af Spanien och återinsätta Fredrik af 

 Efaltz i hans länder och värdigheter. Gabriel Oxenstjerna, 



') Es seindt zwar ihre K. M:t ehrfreuwet das die sachen der 

 interessirten in den terminis stehen, das sie ihre K. M:t nicht be- 

 durftich seindt: aber das beklagen ihre M:t zum högsten das sie dar- 

 dnrch seindt aufgehalten worden E. II. zu assistiren. Riksark. i Haag, 

 Duitschland. 



2 ) Riksark. i Haag, Duitschland; jmfr Arend III. 4 sid. 119. 



