LXII 



platsen, der han under loppet af Augusti månad särskilda 

 gånger sammanträffade med honom och med Axel Oxen- 

 stjerna. Vosbergens uppdrag afsåg dels att stämma Gu- 

 staf Adolf förmonligt mot Kristian IV, dels att förmå ho- 

 nom att låta representera Sverige vid det blifvande samman- 

 trädet i Haag. I den förra punkten vann han ringa fram- 

 gång. Gustaf Adolf ville icke göra några nya medgifvanden 

 eller gå in på några nya förslag. Under ett förtroligt sam- 

 tal med Vosbergen gaf han till och med icke otvetydigt till- 

 känna sitt missnöje öfver att man icke lemnat honom en- 

 sam ledningen af kriget i Tyskland. Då Vosbergen anmärkte, 

 att det slutliga afgörandet af denna fråga borde bero på den 

 blifvande kongressen af alla i saken intresserade magter, 

 svarade han, att ingen bättre än han sjelf förstod saken 

 och att han sjelf personligen måste utföra den 1 ). Mera 

 villig var han deremot att deltaga i kongressen i Haag. 

 Den resolution af den 16 Aug., Vosbergen slutligen emot- 

 tog, utgjordes till större delen af en omfattande och sak- 

 rik framställning af underhandlingarnas förlopp och slutade 

 med den förklaring, att konungen, sedan hans förslag om 

 fälttåg i Tyskland mött en mängd hinder och svårigheter, 

 beslutit att vända sina krafter mot Sveriges gamla fiende 

 Polen; likväl var han fortfarande beredd att fullfölja sina 

 tidigare planer, blott man fullgjorde de vilkor, han upp- 

 stält; han ville äfven gifva Rutgersius i uppdrag att be- 

 söka den i fråga satta kongressen i Haag, men med vil- 

 kor att om något nytt förslag framstäldes, icke yttra sig 

 derom, innan han inhemtat sin konungs närmare föreskrift 2 ). 

 Gustaf Adolf uttalade den önskan, att resolutionen „ad per- 

 petuam rei memoriam" skulle af generalstaterna bevaras i 



: ) Verbaal van de ambassade van Gaspar van Vosbergen sid. 119. 

 2 ) A. st. sid. 143. 



