LVII 



han tvifvelsmål, ty han såg icke någon möjlighet att under 

 de rådande svåra förhållandena sammanbringa en så stor 

 penningesumma. Den fjerde punkten, hvari konungen för- 

 behöll sig absolut rätt att leda företaget, var fullt billig, 

 och i denna kunde äfven femte punkten om Dantzig inbe- 

 gripas, ty att uttryckligen nämna denna stad vore kanske 

 förhatligt. Sjette och sjunde punkterna voro af den art att 

 de icke kunde motsägas. I öfrigt begärde Rutgersius en 

 fullmakt affattad i mera officiel form än instruktionen af den 

 20 April, emedan denna icke skulle anses tillfredsställande 

 af öfriga i Haag församlade diplomater 1 ). 



l ) Rutgersius till Axel Oxenstj. d. 2 Juni 1625. Vi återgilva 

 enligt den latinska texten en del af detta bret; det sista af be- 

 tydenhet som ingår bland Rutgersii bref till Axel Oxenstjerua. 

 Rutgersius säger: „ Video quidem multa a nonnullo (Carletonio?) pro- 

 poni, sed cum ea orania, nisi coinmuni consensu agantur, privatae 

 tantum eonsiderationes, et verae scopae dissolutae sint, operae pre- 

 tium non est, ut multa de iis ante eum, quem dixi 27. 28. 25. 55. 33. 

 44.53.67.38. (conventum) scribam. Itaque ignoscat mihi S. M. S. 

 supplex rogo, quod de hoc tanti momenti negotio, quod ne inchoatum 

 adhue quidem est, quidquam certi scribere (non) possim. Quod ad 

 condieiones attinet, quas S. S. M. proponit, eae et aequissimae sunt, 

 et generosissimum divini illius Principis animum, ac erga eaussam 

 communem affeetum ostendunt. Prima et seeunda per se eertae sunt. 

 Si enim 18. 10. 15. 12.43.22. (foedus) quoddam ineatur, omnino mutae 

 securitati provideri necesse est. Sed de tertia ignoscat mihi S. S. M. 

 si nonnihil dubitari cogar. Video D. D. Ordines quatuor mensium 

 stipendium, quod 20. 37. 22. 18. 15. 17. 30. 11. 10. (Mansfeldio) debebatur, 

 solvere coactos esse. Et id tanta cum difficultate ut privati inter 

 eos, collecta facta, pecuniam hane expenderint. Si is defectus a tanto 

 19. 15. 5. 33. {Reye) (se. rege Britanniae) iam principio commissus est, 

 quid 13. 19. 1 1. 7. 9. 29. 31. 54. 24. 55. 22. (principibus) fiet parvulis, quos 

 astutia praeventrix 58. 40. 44. 90. (Dani) nobis tantummodo relinquit? 

 Scio haec uni hic et alteri paullo videri magis melaneholica. Et ut 

 errem opto. Sinat tamen 111. A. T. ut animi mei mentem qua since- 

 ritate teneor totam aperiam. Directio mandatorum S. M. S. est, quam 

 ex amussi sequemur, et, ut speramus, cum eventu. Non tamen ab 

 ofticio meo alienum puto sententiam meam de rebiis, pro ut eas fluere 

 video, pateiacere. Quarta condicio aequissima est, et cum in ea ab- 



