af innehåll: 1) att konungen af Sverige skulle förvissas om 

 konungens af Danmark vänskap och att konungarne enligt 

 gemensam plan skulle verka för den gemensamma saken; 

 2) att konungen af Brittanien och generalstaterna såväl 

 med sin flotta som annars skulle trygga Sverige under ex- 

 peditionens fortgång; 3) att de omedelbart anskaffade pen- 

 ningar för uppställandet af 10 regimenten fotfolk och 2,000 

 ryttare, äfvensom tre månaders aflöuing och vapen eller i 

 stället derför ytterligare en fjerde månads aflöning, hvilket 

 allt borde gifvas på förhand, hvarjemte äfveu framdeles pen- 

 ningebidragen skulle aflemnas på noga faststälda terminer; 

 4) att konungen af Sverige erhölle hela ledningen af expe- 

 ditionen; 5) att Dantzig skulle öfvertalas till förbund och 

 vänskap eller, om det var omöjligt, med våld förmås till 

 lydnad, hvarigenom öfvergången till Schlesien skulle blifva 

 fri och öppen, jemte det en hamn skulle stå till reds såsom 

 ankarplats för flottan och vapenplats för hären; 6) att kur- 

 fursten af Brandenburg med hvarjehanda vänskapstjenster 

 skulle befordra företaget, hvaremot Gustaf Adolf å sin sida 

 så vidt möjligt ville skona hans andel af Preussen; och 7) 

 att ingen af de förbundna skulle ingå fred eller stillestånd 

 med den gemensamma fienden, om icke de öfriga inbegrepos 

 deri och biföllo dertill. Dessa vilkor meddelades Spens och 

 Eutgersius, för att de med ledning af dem skulle bedrifva 

 underhandlingarna 1 ). 



Här likasom alltid stälde sig Gustaf Adolf på rent 

 saklig grund, gifvande bestämda löften, men äfven fordrande 

 tillförlitliga garantier. I Haag deremot var man icke beredd 

 att till mötes gå så bestämdt faststälda önskningar. Också 

 underläto Camerarius och Rutgersius icke att uttala sina 



x ) Handl. sid. 76. 



