96 



Otla «*Ottila); fsv., no., ial. Oddr: fda. Otti. 



Frantla (< *Frantsila): fsv. Fransz. Franssila före- 

 kommer flerstädes i Finland. 



Talla (<C *Tallala); fsv. Dalle, no., isl. Dalla. 



Kiusala (utt. Kiusla); se Pemar. 



Astla (<Z*Astala); fsv. Aste. Äfven i Kumå, Eurajoki. 

 Jfr AsteljoH i Bjärnå. 



Hannula; fsv. Hanne. Vanligt finskt namn. 



Ettala; fda. #fta, *#^. 



Pukhila; se TJskela. 



Hemmilä; fsv. Haemme; fda. Hemme. 



Pundala; se Puntamaki i Lundo. 



Kauppila: fsv. .Kr/pe. Se Halikko. 



Munttinen (1540 Muntis); fsv. Munti (Dietrich, Runen- 

 wörterbuch). 



Slutligen må här upptagas till granskning namnet på 

 den genom socknen flytande älfven Laajohi (1540 Laiiok?, 

 1571 LaioJci; nuvarande uttal Zö/o). Ojansuu II s. 69 antager 

 ett äldre finskt läioioki och jag vill ej bestämt opponera mig 

 mot denna tolkning. Men så länge äldre bevisande former af 

 namnet ej uppvisats, vill jag dock framhålla möjligheten af annat 

 ursprung, hvilket synes mig dess mera berättigadt som den 

 närbelägna Mynäjoki äfven haft ett nordiskt namn (Vinna). 

 Laajolci synes mig nämligen kunna återgå på ett fsv. *Lä-ä, 

 sammansatt af fsv. ä och fno. (Ig 1.) lä f. „sjö. strandvatten". 

 Detta lä ingår i talrika ortnamn på Island, i Danmark och 

 Sverige (märk t. ex. det bekanta Laaland; se Läffler Arkiv 

 I s. 260). Likasom namn sammansatta med det sannolikt 

 rotbesläktade 16 „lund" stundom torde betecknat en offerlund 

 (Läffler Arkiv I s. 262, X s. 169), så är det kanske möjligt, 

 att lä uti *La-(t angifvit något heligt vatten, och vi skulle i 

 så fall i namnet finna spår af en gammal nordisk offerplats. 



