90 



Prami; fda. Bräm, Brami. 



Kuloila; fsv. Kul. 



Kärmelä (1540 Oärmälä); den anförda formen från 1500- 

 talet ger anledning att tänka på svenskt ursprung: jfr fda. 

 Germer, fsv. Germund. Märk Kärmä i Pikis. 



Pläsi: fsv. Blaesi. 



Kööniklcälä; fsv. Kanika, no. Koneke. Det fsv. namnet 

 är kändt från 1378 (Svb.) och 1383 (Kock, Scand. archiv. s. 

 14); i Norge har namnet från Tyskland inkommit först under 

 15:de århundradet (Rygh GP s. 160). Lundgrens (Sv. lm. 

 X:6 s. 163 not 1) antagande, att Konicka möjligen vore „bil- 

 dat af nordisk stam medelst en främmande ändelse" synes 

 osannolikt. — Jfr Köönickå i Kumå, Könicke i Bromarf. 



Laaleinen; se Villnäs. 



Yrjäne: fsv. Yrjän. Jfr Yrjäntilä i Eura. 



Houna: fsv. Hogne, isl., no. Högni « *Haguni [fht. 

 Haguno] = fi. Hakuni). Jfr Hauninen i Reso, Hakuni i 

 Vemo, Harjavalta, Hakula i Eurajoki, Nousis, Lunda, Loka- 

 laks, Hakula i Lojo, Hakulinen finskt släktnamn. 



Päkkilä; fda. Bekki 1. fsv. baekker (bäck). 



Palsala: se Villnäs. 



Klemettylä; fsv. Klemet. Vanligt i finska namn. Se 

 Kiikala. 



Klemelä; se Kiikala. 



Viinikka: fht. Winicho, fsv. Winik (enl. Forsman PX 

 s. 85). 



Hakula; se Houna ofvan. 



Tryyki; fda. Thryggir, no. Tryggr 1. pri/réfar. 



Kolli; se Kaxkerta. 



Airikki: se St. Bertils. 



Pakainen: se Masku. 



