83 



att vi ha att göra med personnamnet, h vilket såsom ofvan s. 

 37 uppvisats, i äldre tider förekom i olika delar af Finland. 

 Ojansuus (I s. 154) antagande att Aska- möjligen förut- 

 satte ett äldre Asikka- förefaller mig oantagligt, dä vi i så 

 fall skulle vänta oss att någon gång finna de osynkoperade 

 formerna. Uti AsiJcainen (släktnamn), AsiMäla (socken i 

 Tavastland) ha vi synbarligen ett annat personnamn AsiTcJca, 

 äfven det germanskt lånord, hörande till de troligen gotiska 

 namnen på -iht, hvarpå vi redan förut sett andra exempel i 

 finskan (se HalikTcö)', märk fht. Asica, Asico. 



Huukainen (1435 Hukas, 1417 Anti VTcasista: jfr 

 beträffande bortfallet af uddljudande h Aslcala i Pemar); fsv. 

 Hughi, fda. Hugo, no. Hugi. 



Perla (1618, 1738 Perla); namnet återgår antagligen på 

 ett äldre *Pemala 1. *Pernula, där vi möjligen finna den 

 obrutna formen till fsv. Biom. Jfr Pemula i Storkyro. 



Kairinen: se härom St. Karins. 



Pilpelä: fsv. Philpus (gr. (Dilurstoc). Se härom när- 

 mare Pilpola i Nousis. 



Manna (1618 Manna); fsv. Manne, fda Manni. Jfr 

 också ostgot. Manna (Wrede, Sprache der Östgöten). Se ofvan 

 Manni i Muurla. 



Paavainen (1540 Pauais); se samma namn i Rimito. 



Palsala (1540 Palsala); troligen bildadt på ett person- 

 namn Pälsa, som finnes såsom gårdnamn i Nykyrko och kanske 

 är identiskt med sv. (ursprungligen ebreiskt) Baltzar, Baltha- 

 sar. — Palsala finnes också i Masku och Nousis. 



Kiiainen (1540 Kijois); fsv. Oia, såvida det ej snarare 

 är (Mala)Jcias. 



