80 



Bruunila (ut\. Prilla; 1555 Brunila, 1710 — 1716 B mula); 

 fsv. Brun, Bruni; no., isl. Brun, Bruni; fda. Bruni. 



Hanka (1. Hänga); fsv. Häng. Jfr Hanka i Jurva, 

 Hankala i Uskela. Dock är sannolikheten mycket stor för 

 att namnet är ursprungligt finskt; jfr i olika trakter af landet 

 Hankala, Hankasalmi, Hankamäki, Hankavesi, hvilkas finska 

 ursprung ej kan betvifias. 



Haukanpää; fsv., fda. Häk, no., isl. Haukr. Se ofvan 

 Haukkala i Uskela och jfr den makaroniska bildningen Haitk- 

 näs i Nagu. 



Rurkainen; fht. Rurich, sv. Rurik. 



Jermo; fsv. laerma; fda. Iarmer. 



Vallinen; kanske isl. Väldi. Jfr Vallats i Virmo, som 

 1375, c. 1480 skrifves Waldas, Valdas, samt Valla i Lojo, 

 Valli, Vallila i Kumå, Norrmark m. fl. 



Hintsala: fsv. Hinze. 



Hämölä; fsv. :,: Haemi, fda. Hemi. 



Leikkinen \ 



-r .-.-, n ) se Leikola i Brunkala, Leikko i Kumå. 



Leiklaks | 



Paavainen: kanske snarare samma tillnamn, som enligt 

 K. Rygh s. 48, O. Rygh NG II s. 163 ofta förekom i Norge 

 och på Island (päfi 1. pävij än det vida vanligare Paavo (= 

 Paival), som vi ha t. ex. uti det vanliga gårdnamnet Paavola. 

 Att det ofvan antagna '-Paavi, om det är lån från no., isl. 

 påvi, är ett gammalt sådant, framgår däraf att vi i östra 

 Finland ha släktnamnet Paavilainen (och således troligen ett 

 gårdnamn Paavila). 



Pidkkala; fsv. Fidke. Äfven denna namnstam är ut- 

 bredd öfver hela Finland; jfr Pidkka i Kumå, Pulkki i Veder- 

 lax, Pulkkinen, vanligt släktnamn i Savolax. Namnets svenska 

 ursprung står därför ej höjdt öfver hvarje tvifvel. Att namnet 



