75 



Birilä (1416 Birgilafsthaj, 1449 Birgela ni. fl.: Svb.); 

 fsv. Birgher, Birghe. Se Kiikala m. 11. 



Kerttula (1. Oerttula: 1618 Gertida: 1449 Kerf/ila. 

 1390? Kertoijla, 1415? Kertula, 1468 Kerdola); fsv. Gertrudh 

 (= fi. Kerttu). Anmärkas bör dock att de älsta formerna ha 

 begynnande fc, hvarför det är möjligt att namnet är finskt och 

 att skrifsättet Oerttula är etymologiserande. 



Gerdilä (1449 enl. Svb); no., isl. Gerör. 



Kauppi; fsv. Kope. Se Kiöpi i Halikko. 



Friisilä (ntt. Frislä); fda. .Fmz. Se Gustafs. 



Laitinen: vanligt finskt namn (jfr Laitio, Laitala, Lai- 

 tila), som dock möjligen kunde vara af germanskt ursprung: 

 jfr fsv. : ' :: Ledhe. 



Tortti; märk släktnamnet Torte (Niclis Torte i Svb.), 

 hvilket väl är svenskt. Jfr Torttila i Harjavalta, Lemo. 



Muffi; etymologi? Jfr kanske sv. dial. muffel m. grof 

 och plump person (Rz.). 



Siiri; fsv. Sigridh, nsv. Siri. Äfven i fsv. fanns en form 

 Sirip (Hesselman, Stafvelseförl. s. 46). Den finska formen kan 

 dock utgå från den först angifna fornsvenska. — Jfr Siirilä 

 i St. Marie. 



hxkoinen (Ingöts); fsv. Inge. Se hikiniemi i Sagu, 

 Inköinen i Lunda, Lemo. 



Syltylä (Johi-, Metsä-) ; jag anser det möjligt att vi här 

 finna ett svenskt Sylta, som vore identiskt med det i Norge 

 vanliga ortnammet Sylta, Sylte, hvilket af Rygh NG Indi. s. 

 80 sammanställes med det från östlaudet kända sylt, sylta 

 „en liden Sump, oftest nden synligt Aflod og vegetationslos 

 og saltholdig i Midten" eller „en lav, fiad Strand, som ved 

 Hoivande overskylles af Seen". För denna sammanställning 

 talar också det i Svb. (1422) förekommande ängnamnet Kanan- 



