53 



Till slut må här åter upptagas några osäkra samman- 

 ställningar: 



Ilpoinen (1451 Ylponen, 1407 Ylpos, 1416 Ilposten: 

 Svb.); fsv. Ilve, fht. Ilbo. 



Kappola (1540 Kappoijla); fsv. Kabbe 1. Kappe, fda., 

 fno. Kabbi. 



Pappinen; fsv. Fdbbe 1. fda. Papj. Se Uskela. Jfr 

 äfven Papi i Pöytis, Halikko, Papala i Vemo. 



Pisu (1467 Mefo Pm/., 1540 Pisu); fsv., fda. Pis/, fda. 

 Biso. Det karelska Piscm vwo/*i är väl ett annat namn. 



Vättilä; fno. Vetti. 



Kal-kaminen (1456 Kakkaris, 1462 KaJcTcarss, 1467 

 Kahharesth: Svb.; 1540 KacJcareis) ; jfr fno. tillnamnet #&a- 

 £are. 



Bauvala; fsv., fda. Bagvald, fno. Bognvaldr. Vanligt 

 finskt gårdnamn. 



Ixsoirt (1618); jfr sv. Isse (Grubb). 



Kaxkerta. 



Af kapellets 1,608 invånare voro 1898 omkring 86 svensk- 

 talande. 



Då kapellets namn (1416 Kaxkerta, 1430 KaxiJcaertha: 

 Svb., Sv. dipl. III), så rent finskt det än förefaller, ej gifver 

 någon rimlig finsk etymologi, synes mig namnets nordiska 

 ursprung höjdt öfver allt tvifvel: *Kags-geröa, sammansatt 

 af personnamnet fsv. Kagh och sbst. geröa f. (= isl. gerdi) 

 „ingärdadt jordstycke". Denna feminina form är vanlig i fin- 

 ländska dialekter (gärda f., hvaraf fi. Tcääly). En bekräf- 

 telse på etymologins riktighet hafva vi i den omständighet, att 

 samma namn kan uppvisas i svensk form från en trakt, som 



