52 



(c, 1470), * och sålunda uppvisar utvecklingen cd > e. Till 

 grund för ortnamnet ligger det dunkla personnamn Keeri 

 (1405 Niclis Keerison), som Lundgren Upps. stud. s. 17 

 velat läsa Kaerer och härleda från adjektivet isl. Jcaérr, fsv. 

 Kaer. Den finska formen omöjliggör denna etymologi. Fi. 

 Kairi är säkerligen lånadt från isl. Geirr, Geiri, fsv. Ger, 

 Gere (jfr isl. geirr: fi. kairä); genom kompromiss af ti. Kairi 

 (jfr äfven Kairila i Norrmark) eller — med stadiet ei — 

 Keiri (jfr Keiri i Eurajoki) samt fsv. Geiri 1. Geri fick man 

 ett svenskt Ke(ejri, hvilket antagligen ej är identiskt med fsv. 

 Kaerer. Jfr äfven Freudenthal, Nyl. namn s. 35. Ett yngre 

 lån från detta Keeri eller fsv. Gere är sedan det ::: Kieri, 

 som föreligger i Kierlä f< Kierilä) i Halikko. Jfr Nord. 

 studier s. 40. Kairinen finnes också i Villnäs, Masku, Kairila i 

 Mouhijärvi, Kairijoki i Kittilä. 



Ett gammalt nordiskt namn är utan tvifvel bevaradt i 

 Paaskunta (1378 Padasakunta (?), 1430 Pastakuntha, 1472 

 Pastakunna, 1433 Pastakunta, 1437 Panstakom (\), 1540 Pas- 

 takunda, Pasthkundha), hvilket jag härleder från ett nordiskt 

 ■''Fastagunnr 1. :,: Fastagundr, som visserligen ej förut uppvi- 

 sats, men som dock med stor sannolikhet kan antagas. Ojan- 

 suus (Kansanjohdannaisia s. 12) härledning från fi. Paasto- 

 kunta, som äfven till sin betydelseinnebörd är svår att förstå' 2 , 

 motsäges af de äldre formernas enstämmiga a uti andra staf- 

 velsen. 



1 Osäkert synes om vi ha samma namn i Rawald Karisist 

 (Svb.). - — Likaså är det sydvästfinska gårdnamnet Kaer, Kaerla 

 (äldre Kadriäla, Kadrila o. s. v.) ett annat namn, som kanske är att 

 härledas från fsv. Kaärin (se Ojansuu I s. 7-1 ff., II s. 63 not 1). 



2 Det kunde förstås såsom en folketymologisk öfversättning 

 af svenskt fast-lag (jfr t. ex. mat-lag), men i ett ortnamn är det 

 obegripligt. Sv. fastlagen är som bekant en ombildning af mit. 

 v a s t e 1 a v e n t. 



