49 



äldre tid, och vågar ej med säkerhet antaga, att dessa namn 

 verkligen vore sammansatta med hem, men då jag sedan mitt 

 ofvan citerade arbete skrefs, funnit så mänga talrika bevis på 

 en mycket gammal skandinavisk bosättning i sydvästra Fin- 

 land, anser jag det numera ej vara omöjligt att vi verkligen i 

 dessa fall hade gamla hem-namn. Kärrom skulle väl då vara 

 ett fsv. *Kärr-hem. Jfr dock Kärri i St. Bertils, Koskis, Sast- 

 mola, Hongojoki, Kärrilä i Yläne, Kärlä (<C Kärrilä) i So- 

 mero, Kärra i Dragsfjärd, Kärris i Lojo, hvilka visserligen 

 kunde innehålla sv. Mrr, vanligt i ortnamn (jfr t. ex. Falk- 

 man Ortn. s. 65), men snarare synas hafva någon annan ety- 

 mologi. Här kan ännu nämnas, att i Svartboken från år 1467 

 namnes en Olaff Wisnom 1 (troligen i St. Karins), men vi äro 

 ej på grund däraf berättigade att antaga ett gammalt ortnam. 

 Från 1628 har jag antecknat ett Wangom i Reso, men att 

 detta är en plural dativ ses däraf, att namnet 1618 skrefs 

 Wånga (se VanJcio i Lunda). Märk äfven Kärnom i Pargas, 

 h vilket äfvenså sannolikt är en dativ till det i Sverige vanliga 

 Kärna (äfven Kärn, Kärne). 



St. Karins: Kaarina. 



2,490 invånare. 



Gamla svenska ortnamn äro: 



Maakasto 1. Malcasto (1323 in Makastadhom, 1328, 

 1330 in Mäkastadum, 1345 — 46 Makastada, 1471 Maegistae, 2 

 1540 MaJcastad, Makastadt, Mahasih), sammansatt af person- 

 namnet fda. Malci (jfr Makas i Esbo) och fsv. staper. 



Ett annat gammalt stad-namn är säkerligen Koristo 

 (1467 Tcoristu, 1540 Koristo), hvars första led är fsv. *Kori 



1 Visnio» (äldre Visnem) är kändt från Sverige. 



2 Möjligen ett annat namn. 



