46 



Teppala (c. 1470 Teppaelae, Taeppelae: Svb.); fsv., fno., 

 isl. Stefan, Stefjfan, Stepan, fda. Steffen. Jfr Forsman PN s. 79. 



Tuorla (1540 Thorila, 1573 Tuorila, 1633 TönJa, 1682 

 Tuorla; utt. Tuarla); fsv. Thore, isl. /)dnV. Namnet är myc- 

 ket vanligt i olika trakter af Finland. Tuorila förekommer 

 t. ex. uti Pyhäjärvi (Nyl.), Jämsä, Himango, Temmes, Lillkyro; 

 Tuori uti Suodenniemi, Tuormäli i Pihlajavesi, Tuorinen 

 i Jaakkima. Skrifsättet Thaarela från 1467 (Svb.) måste bero 

 på felskrifning, om därmed öfverhufvud afses Tuorla. 



Huttala: jfr gårdnamnet Hucld i Österbotten, Huddi i 

 Lillkyro, Huttela i Letala, Huttu i Harjavalta och släktnamnet 

 Huttunen. Månne ett personnamn Hudd 1. Hudde (= fsv. 

 Hodde)? Jfr äfven fht. ^<^o och fsv. Huddunge (se Hell- 

 quist Sv. ortn. på -inge s. 40). 



Säteri (utt. Sätri); fsv. såYer f.? o. n.? vistelseort, bostad; 

 sommarvistelseort, säter; isl. setr 1. saetr; sv. dial. säfer f. 

 fäbodsställe, skogsäng; vanligt i ortnamn i Sverige och Norge. 

 Jfr Säteri i Kumå, Sätteri i Koskis. 



Kuotila (1723 Cuotila; utt. Kuotla); fsv. Godh(?),Godhe. 



Kärmä: se Kärmelä i Nousis. 



Slutligen må har upptagas det här och flerstädes i syd- 

 västra Finland förekommande Aerla, Aarlaks (äldre former: 

 1377 ii adhre viku, 1451 adhrelax, 1450 Adrelax, 1488 Ad- 

 redlax, 1445 Arelaby, 1485 ayrelax, 1495 aarelax, 1467 Jre- 

 tox, 1477 Ayralax: Svb., Arw. handl. III, IV, V, VII ; ). Jfr 

 Setälä ÄH s. 144, Ojansuu I s. 74 ff., II s. 62 f. Då det väl 

 knappast får anses som en tillfällighet, att den älsta formen 

 uppvisar såsom senare led sv. vik (viku är dat. sing; jfr 

 Noreen Aschw. gr. § 433, 2 o. anm. 6; 399, 3). så synas vi här böra 



1 Här upptagas alla hithörande fall i ett sammanhang, eme- 

 dan det ofta är svårt att afgöra, hvilket namn som afses. 



