40 



Oro, fsv. Oroa kan man ej häller tänka, då man ej kan för- 

 utsätta ett äldre *Grua, alldenstund ju också fno. har Oroa 

 (se Hultman, Finl. bidrag s. 121 not 2, Noreen Aschw. gr. 



§ 121). 



Kuopila (utt. Kuopla; 1540 Koopila); fsv. Kope. 



Kyllälä (1540 Kyllälä); fsv. *Gylla. 



Kijysilä (utt. Kuslä; 1723 Kyslä); fsv. Kysill (se Lund- 

 gren Sv. lm. X:6 s. 156). 



Pussila (äfven Bussila); jag sammanställer det med fsv. 

 släktnamnet Busse (Peder Busse i Svb.) och Bossi (jfr fsv. 

 lusse ~ Iosse; se Noreen Aschw. gr. § 112). Jfr för öfrigt 

 sådana namn som Bussiö, Bosslholm, Bosserup hos Falkman, 

 Ortn. s. 113. Pussila finnes också i Pikis, Vemo; jfr äfven 

 Pussi i Harjavalta, Pusso i Kumå. 



Prusila 1. Brusila (utt. Prusla; 1540 Bursila; 1 1723 — 

 28 Brusla); fsv. Bruse, fno. Brusi. Äfven i St. Mårtens. 



Rékottila (utt. Rckotla; 1540 RedeJcottila, 1667 Rekot- 

 tula, 1690—1704 Reicottula, Recoltila): jag sammanställer 

 namnet, som synbarligen ej kan vara finskt, med det bekanta 

 folkslagsnamnet Reidgoter « '■Hreiö^otan = „die sieg- öder 

 ruhmreichen Goten: Bugge Sievers Beiträge XXIV s. 445). 

 Det ags. Hrédgotan afser som bekant Ermanariks och Teodo- 

 riks goter, men namnet förekommer äfven på Rökstenen och 

 Bugge anser i sin första afhandling om denna runskrift (An- 

 tiqvarisk tidskrift för Sverige), att med dessa Reidgoter afses 

 östgötarna. Det finska Rékottila kunde sålunda gifva en an- 

 tydan om att denna by (trakt) först uppkallats efter hit inflyt- 

 tade östgötar. Dock anser jag detta för mindre sannolikt och 



1 Mindre sannolikt anser jag att detta namn skulle åsyfta 

 det nuvarande Bussila (1. Pussila); se ofvan. Beträffande metate- 

 sen jfr Saxen, Virittäjä 1898 s. 7 f. samt numera äfven Wiklund, 

 Nordiskii studier ss. 152 ff. 



