28 



Kreivi (1. Greivi); fda. Greve, no. Greivi: Falkm. Ortn. 

 i Skåne s. 129, Rygh NG II s. 42. 



Pukkila; fsv. Bugge. Jfr Pukki i Lillkyro, Pukkinen 

 i Storkyro, BuJcJcila i Pikis. 



Retuvola (1540 Raffuala; 1601 Raffwoyla; 1687 Äaf- 

 /ro/o); fsv. Ragvald, no. Ra(g)veddr, isl. Roejnvaldr. 



Setlo (1325 Salwi; detta namn, som med många deriva- 

 tioner är ett vanligt finskt ortnamn, är naturligtvis i de flesta 

 fall fi. safo 'skogbevuxen ö, skog'. Men då vi äfven ha sådana 

 patronymiska bildningar, som 'Salonen, Salomen, anser jag det 

 vara möjligt, att vi stundom ha att göra med ett personnamn, 

 som väl då är skandinaviskt lån: fda., isl., no. Sali, fht. Solo. 

 Beträffande det nu ifrågavarande namnet vore det äfven for- 

 mellt möjligt att tänka på det fsv. ortnamnet Sala, ang. hvars 

 etymon se Noreen Upps. stud. s. 203. — I fall sådana som 

 dessa måste man — åtminstone tillsvidare — nöja sig med 

 att påpeka de olika möjligheterna till namnets förklaring. 

 Finskt ursprung synes mig i detta fall sannolikast. — Jfr 

 äfven Sali i Lojo, Salinmaa i Karttula. Derivationen Salikka 

 (i Lamminkoski) tyckes återgifva fht. Salicho. 



Saksi; fda., no., isl., fsv. Saxe, Saxi. Vanligt i finska 

 ortnamn, t. ex. Saksala i Padasjoki, Kymmene, St. Michel, 

 Sakset i Östermark, Kumå, Kymmene, St. Bertils, Pusula, Setk- 

 senböle i Bjärnå, Seiksila i Nådendal. Setksei, Setksala kan 

 dock äfven ofta voro bildadt på fi. saksa köpman. Se härom 

 J. R. Aspelin Joukahainen XII s. 63 ff. 



Tottola (1540 Tottola); fda. Toti, Toddae, no. Toddi, 

 Toelda (möjligen smekformer af porår och pordis). 



Villilä (utt. VillcbiGiilä); fda. Willi, fht, Willo. 



Ullenböle är väl att uppfatta som en af dessa i officiella 

 källor så vanliga försvenskningar af tinska namn (jfr Kan- 



