16 



II s. 08 anför ett Käksrud, som c, 1400 skrefs Kaxarud, 

 1578 Kaxerudt. Vi få kanske därför antaga ett *Kaxe, hvar- 

 af ett patrononymiskt Kaxunger. Namnet bör till sin bild- 

 ning jämföras med släktnamn sådana som *Gorsunger, *Thax- 

 unger m. fl. (se Hellquist, Sv. ortn. på -inge s. 38, 152 o. s. v.). 



Bland gårdnamn, som kunna vara ursprungligen svenska 

 kunna vidare nämnas följande : 



Asila (utt. usla): se Bjärnå. 



Kanamäki; fsv. Kant (jfr. Kana i Parkano). 



Karviais: se Karvin (i Satakunta). Namnet kan dock 

 härvara finskt. 



Pinkilä; se SpinMilä i Ulfsby. 



Kokkila; fda. Kol:, *KoJci. Jfr. Kokhi i Kumå, Kjulå, 

 Vederlax, Kokkila i Bjärnå, Kokkola i Österbotten (= Gamla 

 Karleby). 



Julias förutsätter antagligen i likhet med Iulla i Koski 

 ett äldre fi. Junnila (jfr. Ojaiisuu I s. 140); fsv. lunne. 



Torkkila: se Bjärnå. 



Valtila; i si., no. Väldi. 



Päärnäspäå (154'J Pernespä) •< * Päärnäsenpäå '.; fsv., 

 Baern. Jfr. Päärni uti St. Mårtens, Päärnilä i Kymmene. 



Esselpää (1018 Esellpää); första leden kunde kanska 

 vara svensk. Jfr. fsv. Jiäsle, hesle, isl. hesli (hasselskog), i 

 hvilket fall namnet inkommit från en svensk dialekt med 

 bortfallet h. Esselpää skulle således betyda „ hasseludden''. 

 Nämnas kan att i Angelniemi äfven finnes ett Tammenpää (1540 

 Tamianpää) = Ekudden. Möjligt är dock äfven att vi i 

 Esselpää skulle hafva ett gammalt namn; märk t. ex. isl. Aesi- 

 leif (kv.) 1. sv. Esse (se Hellquist Arkiv VII s. 154). 



Naapala kan möjligen utgå från ett sv. nabo, fsv. naboe. 

 Namnet uttalas Näpla: a:et uti skrifformen Naapala behöf- 

 ver ej återgifva den ursprungliga synkoperade vokalen; de nu- 



