11 



vi ha att förutsätta en ljud utveckling &r'^>er (således <C 

 *A(frikki), emedan i r > e r ej skulle kunna antagas, då i 

 följer i nästa stafvelse. Utan att här inlåta mig på frågan 

 om diftongreduceringen i de sydvästfinska dialekterna i dess 

 helhet, vill jag påpeka att de älsta formerna af ortnamn sådana 

 som Airikki, Airila m. fl. alltid uppvisa ett i och således af- 

 gjordt tala emot Ojansuus antagande, ehuru han ej vill lägga 

 någon vikt på dessa former. Han nödgas därför äfven för- 

 klara tolkningen Airisto ■< *AiriJcsstaper för oriktig, emedan 

 det i dialekterna heter än Aeristo än Aristo. Då Ojansuus 

 formulering af ljudlagen beträffande diftongernas reducering i 

 öfrigt förefaller väl motiverad, vill jag ännu framhålla att dessa 

 exempel väl kunna uppfattas som beroende på analogiskt infly- 

 tande. Däremot omöjliggör den svenska formen Erstan (af Ii. Ai- 

 risto) helt och hållet Ojansuus förklaring, ty ett fl. *Aöristo kan i 

 ingen händelse så tidigt ha gett ett Aeristo se (Ojansuus II s. 

 63, Setälä ÄH. s. 144) att svenskarna däraf genom ett sub- 

 stitueradt * Airisto skulle fått ett Erstan '. — Jfr. dessutom 

 äfven AiriJckala i Mola, Valkjärvi, Xvkyrko (Vib.), Airikainen 

 i Ingermanland, Rautu, Valkjärvi, Hartola. Namnet är därför 

 sannolikt ett gammalt lån med ursprungligt ai. 



Foudila (utt. Foula); sv. fogde, fsv. foghat(e). 



Knaapila (utt. KnUpla); fsv. Knapi. 



Kdkola; fsv. Kagh(?): no. Kagi: fda. *Kak, :; Kaki, * Kal-o. 



Koll-ila: fda. *Kolc, Kokki, fsv. (tillnamn) Kok (Svb.). 

 Jfr. Kokki i Kumo, Kjulo, Vederlaks, Koskis, Sammatti, Kok- 

 kola i Uskela. 



1 I förbigående må här äfven påpekas det omotiverade uti att 

 — såsom Ojansuu s. 76 m. fl. gör — utan all reservation operera med 

 en ljudutveckling ae> a uti fi. napakära. ty formen kan direkt 

 återgå på ett urnordiskt *na5a^änaR (jfr. Noreen Aisl. gr. 3 § 54, 3, b). 



