visserligen möjligt att ti. Skotta förutsatte ett affriceradt uttal 

 af g uti SJcögi (se Noreen Geseh. d. nord. spr. § 179): alltså 

 Skotta < *Skojila. Men detta anser jag mindre sannolikt, eme- 

 dan vid I utta denna senare förklaring ej kan vara möjlig. Se 

 detta namn ! 



Betecknande för språkförbistringen i dessa trakter äro en 

 mängd makaroniska namnbildningar i jorde- och kyrkoböcker, 

 t. ex. Lemogärd (1540 Lemula), Pojogård, Kanturböle, Kau- 

 konböle (1540 Kaukobölis), Ketunböle, Kirakhöle Kuustonböle 

 (1618 Kustenbole; i samma socken äfven Lillkuusto, Storkuusto: 

 1540 Lislekusto, StorMsto; jfr. nedan Kustö), Lassinböle (gård i 

 Lassintalo by), Soukkabole (1540 Souckabölé), Saksenböle (jfr. 

 fsv. Saxe). Oftast äro de väl att anses för blott i officiella 

 handlingar förekommande former bildade af präster och andra 

 tjänstemän. 



Malaria (jfr. fda. Maghaer) hette 1540 Makarböle, 

 Nurkkila skrefs samma år Norrkaby, Kollaria gick under nam- 

 net Kollar (= fsv. *Koller, '■Kuller; jfr. äfven Kollari i Uskela) 

 och Mussaari 1. Mussare anträffas under formen Musthsoor, 

 Mwsth soor. 



Uti Norrkaby och Musthsoor ha vi exempel på linska 

 namn, som varit utsatta för inverkan af svenska ljudlagar. An- 

 gående u^> o uti Nurkkila (jfr. släktnamnet Nurkkinen) >> 

 Norrkaby jfr. Ii. nurkka > sv. wor& (se Saxen, Finska lånord 

 s. 33). x Det finska Mustasaari åter blef i svenskan dels 

 Musthsoor (1540), dels Mussar, beroende på att hufvudtonen 

 kunde hvila antingen på andra eller första leden. Assimila- 



1 Sormijärvi skrefs 1456 Sur&maiearffui, som synes antyda att 

 vi också här finna u > o, om ej skrifsättet är blott etymologise- 

 rande. Obs. redan 1420 Sormiiaerfui, 1463 Sormejaerffue (Svb.) 



