137 



dessa namn tänka på samma ursprung, i synnerhet som namn 

 på -ika voro vanliga hos både öst- och västgöter (t. ex. öst- 

 got. Mirica, (Jevica, Ardica 1. Ardeca,} västgöt. Adica, Egica; 

 jfr Bugge No. I s. 157). 



Men utom dessa namn halva vi funnit äfven andra, som 

 sakna motsvarighet i nordiska språk och närmare tyckas öf- 

 verenstämma med namnskicket hos sydgermaner. Sådan äro: 



Adre(hx) 1. AderQax) i Pikis: fht. Ådra-, Åder-. 



Karina i nen (socken): fht. Garino. 



Karuna (kapell): germ. *Garuni. 



Vinko (Koskis): fht. Vinco. 



MasJcu (socken): fht, Masgo, Masco. 



Nivola (Masku): fht, Nivo. 



Lellainen (Masku): fht. Lello. 



Hinno (Vemo): fht. Hinna. 



Paitulainen (Vemo): fht, Baidilo. 



Sannainen (Töfsala): fht. Sanno. 



Palva (kapell): ostgot. Badua. 



Santtio (Nykyrko): fht. Santio. 



Katina (Nykyrko): fht. Hadina. 



Marela (Nykyrko): fht, Mar. 



Maurunmaa (Nykyrko): fht. Maur. 



Salko (Letala): fht. Salgo. 



Sandila (Letala): fht. Sanda. 



Vaimaroinen (Letala): fht, Waimer. 



Tattula (St. Bertils): vand. Tatu. 



Heinäinen (Rimito): fht. Heino (jfr dock äfven fsv. 

 Heyna). 



Kiaepunj (1335; se ofvan s. 122): fht, Kepuni. 



Jfr äfven fi. Kattila m. fl. med östgot. Gattila samt ti. 

 Kojo, Kojonen (släkt- och gårdnamn) med fht. Goio, Gojo 

 och fi. Isto (släktnamn) med got, Isto. 



