168 



namnet vara ett gammalt stad-namn. Sv. Järsta återgår på 

 ett äldre * Iaera-staper och innehåller såsom första led det 

 fsv. personnamnet * Iaeri, troligen en förkortning af namn på 

 Iaer- (Iaerald, laerund m. fl.; se Lundgren Sv. lm. X:6 

 s. 141). Vi skulle visserligen vänta oss ett fi. * Järästä eller 

 * Järistä, men vi böra ihågkomma att synkopen äfven kan 

 hafva genomförts på finsk språkbotten (Ojansuu I s. 148 ff.). 

 — Att personnamnet * Iaeri användts i dessa trakter, framgår 

 af Järilä i Kumo; Järäinen i Nousis, Lemo; Järämäki i Reso. 



Enligt Suomi 1849 s. 49 m. fl. finnes i socknen ett 

 Hafverö, hvilket väl är identiskt med det hos Krus 1618 upp- 

 tagna Havari (bildadt på fsv. Håvar: jfr Haveri i Yläne, 

 Pöytis). 



Ett mycket gammalt skandinaviskt ortnamn är säkerligen 

 NaarjoM (1540 NarioM), hvars första led jag härleder från 

 stadiet när i den i germanska språk rikt representerade indoeu- 

 ropeiska roten ner: nar: nr „ sammandraga, -pressa, -snöra", 

 hvilken ingår i flere skandinaviska ortnamn (Nor, Nore, 

 Ngrfasund, När(i)Jce; se Noreen, Svenska etymologier s. 22 

 ff.). Fi. NaarjoJci förutsätter därför ett sv. Nar-å, Nar-bäek, 

 1. d. och betyder således egentligen „den trånga eller inklämda 

 ån". Jfr ortnamnet Narbäck i Sverige. Samma ordstam åter- 

 finnes kanske i Naaranoja i Pöytis. 



Det vore möjligt att äfven rotstadiet nör vore bevaradt 

 i ett af socknens gårdnamn, också det i så fall ursprungligen 

 namn på något vattendrag. Det fi. Nuorante kunde nämligen 

 återge ett sv. * Närand- « *När-wand-), där senare leden 

 vore det äfven från finländska ortnamn kända sbst. vand 

 (jfr Vanda å). Jag anser etymologin för osannolik, särskildt 

 på grund af ändelsevokalismen. 



Om Lauhianmäki se nedan Lauhavuori under Sastmola. 



Uppmärksamhet förtjäna dessutom följande gårdnamn : 



