174 



älsta älfvarna i allmänhet osammansatta namn, som sedermera 

 ersatts af sammansättningar aa och elv eller också helt och 

 hållet glömts bort. På samma sätt ha vi af *Kwma fått 

 Kumå älf 1 . 



Hvad namnets etymon vidkommer, är jag benägen att 

 härleda det från en stam kum-, som till sin betydelse vore 

 att jämföra med no. kpm tillgänglig, isl. kvaemr, fsv. 

 *K0mber (sjönamn = nsv. Kymmen 2 ; se Hellqvist, Sv. sjö- 

 namn s. 319 f.) och representerade samma rotstadium, som vi 

 hafva i fsv. kuma (~ koma). Betydelsen („den tillgängliga") 

 vore ju ytterst plausibel för en älf, som i likhet med Kumå 

 älf i äldre tider varit segelbar långt in i landet (se Ruuth, 

 Björneborgs stads historia s. 2). — Mindre sannolikt anser jag, 

 att namnet skulle vara bildadt på personnamnet fsv. Kumi 

 (Falkman, Liljegren). 



Om Kumnäs: Kuuminainen se nedan Björneborgs lands- 

 församling. 



Följande svenska gårdnamn finnas ännu i socknen; 



Birknäs; fi. Pirkkiniemi (1559 Birckinäis, 1618 Birke- 

 näs, 1727 Biörknäs, 1746 Birckncis). 



Forsby (1355 Forsby, 1727 Fårssby, 1746 Forsby). 



Päkki (1727 Päcki, 1746 Bäcki); sv. bäck, fsv. baekker. 

 Se Päkki i Kjulo, Sastmola, Nakkila. 



Malmi 1. Anas (1727 Ånääs, 1746 Anas). 



Säteri (1721 Sätterij); se samma namn i Pikis. 





1 Troligen bör äfven förhållandet mellan Virmo och Virmaa 

 förklaras sålunda (jfr ofvan s. 92). 



- Fi. Kyw.il sv. Kymmene (älf och socken; 1446 kymmme, 1556 

 ,/ Ky menen, 1496 khnmene, 1563 Kymmene: Arw. II, IV, VI, X) kunde 

 jämföras med detta namn, men då vi i finskan finna kymi (och kemi) 

 såsom appellativt ord i betydelsen „flod, hufvudflod", så står det 

 väl öfver allt tvifvel, att namnet är finskt. 



