176 



uppvisa öfvergången e > i (jfr Havinke i Raumo, Harjavalta, 

 Starringi i Harjavalta; Hyppinki i Nakkila, Halvaringin 

 niitty, Eystingin niitty i Sastmola), så anser jag det mindre 

 sannolikt, att vi i vårt namn skulle hafva ett fsv. släktnamn 

 *Hallinger 1. Hallunger (se Hellquist, Sv. ortn. på -inge s. 45, 

 57), isynnerhet som namnet verkligen är ett ängnamn. 



I 16:de seklet fanns enligt samma källa på Ylistaro bys 

 mark en äng med namnet Kalmari, hvilket sannolikt är 

 samma namn som det svenska Kalmar. Märkas bör dock att 

 det långt inne i Finland, i Saarijärvi socken, också finnes ett 

 Kalmari (gård), h varför finskt ursprung kanske är möjligt. 

 Jag är dock snarast benägen för att anse detta sistnämnda 

 namn för ett gammalt personnamn, som kan jämföras med 

 flit. Galemar. 



Om Valnasta och Humalista se Kjulo. 



Slutligen vill jag upptaga två mycket osäkra fall: Ham- 

 pula (1727 Hambula) och Pumpula (1727 Pumbula), hvilka 

 möjligen kunna vara gamla namn på -bul, -byli, (jfr Topuli 

 i Kiikala); alltså: *Handbul (jfr Handby i Luvia) och *Bo?id- 

 bul (1. *Bundbul). 



Dessutom finnes ett stort antal namn, som äro bildade 

 på svenska eller i allmänhet germanska personnamn: 



Pukkala; fsv. Bugge 1. sv. bock. Jfr Pukkila i Uskela, 

 Pikis, St. Marie, Gustafs, Karislojo, kapell i norra Österbotten; 

 Pukki i Lillkyro, Patis; Pukkinen i Storkyro; Pukka, PnJc- 

 kala i Laihela. 



Hannula; fsv. Hanne. Vanligt namn. 



Arvela; fsv. Arve. Vanligt namn. 



Kyttalä (1540 Skyttelaeby, 1727, 1746 Skyttälä): sv. 

 skytt, användt såsom tillnamn, t, ex. Geriko Skyttae 1348 

 (Svb.) (märk att brefvet är skrifvet i Kumo, troligen af be- 

 mälde Geriko „foghde j Ostherlandom". Månne gården vore 



