177 



uppkallad efter honom?), Boo Skytta 1385 m. fl. (Svb.). Ett 

 Skyttälä (Kyttälä) finnes också i Messuby, nu stadsdel i Tam- 

 merfors. 



Vitikkala; fht. Witicha, Witigo; fsv. Vidike (Arkiv 16: 132). 



Säpilä (1540 Sepilä, 1727 Säpilä, 1746 Säppilä); fda. 

 Sebbi, Saebbo (biformer till Sibbi). Jfr Säbbskär: fi. Säppi 

 utanför Björneborg. — Se Lundgren, Arkiv 3 s. 227. 



Ikala (1727 Stor-, Lill-Ikala, 1746 lilla Ikala, Stor- 

 ikala); fda. Ico, Igghe, Iggi, got. Igo, fht. /co. Jfr 2&o/« 

 i Storkyro. 



Upainen (1727 Uppas, 1746 Uppäts); fsv., fda., fno. C7&6« 

 (kortnamn till runst, Upbiarn). Jfr ZT^pa i Östermark. 



Ä T öpz; fsv. iiTöjöe, fda. i&7jji. Jfr Kiöpi i Halikko, Kopilä 

 i Yläne. 



Hulttinen (1727 Hulttineri); fsv. fljtlfe. Jfr 27o£#e i 

 Lillkyro. Se Lundgren, Spår s. 48. 



Fiskan (1727 Fiskar, 1746 Fiskan); fsv. fiskare, isl. 

 fiskan, användt såsom tillnamn (jfr K. Rygh s. 14). 



Närvä (1727 Närfvivä, 1746 Nerfvä); fsv. tillnamnet 

 Naerffwe (1370 Hennikinus Naerffive: Svb.). Namnet är sä- 

 kerligen en biform till isl. Narfi,, Norfi, fsv. Narwi (antagli- 

 gen identiskt med Narfe såsom namn på en Lokes son : mid- 

 gårdsormen, ursprungligen „ormen, masken, den smale"; se 

 Noreen, Svenska etymologier s. 23), representerande samma 

 rotstadium, som vi ha i nyisl. nirfill „gnidare", d. v. s. „en 

 som klämmer på styfvern", no. Njerve, fno. Nyrvi, fisl. Niorfa- 

 sund, namn på ett smalt näs, smal ö och smalt sund (Noreen 

 anf. st). Samma stadium ha vi också i Närvelä i Uskela. 

 Närvä i Harjavalta, Jurva, Närvijoki i Jurva, Nerfö 

 (fi. Narvi; äfven hemman i Kankaanpää) ö i Finska viken 

 (i de två sista namnen ha vi antagligen den ursprungliga be- 

 tydelsen „trång, smal, hopklämd" bevarad, de öfriga äro bil- 



12 



