178 



dade på personnamnet). Nirva i Bjärnå förutsätter en fsv. 

 biform *Nirve. — Formen Närfvivä från 1727 kan jag ej 

 förklara annorlunda än som beroende på skriffel. Namnets 

 nordiska ursprung synes mig ganska säkert. 



Ryytsä och Ryytsälä (1540 Rydzelae, 1727 Rydzälä, 

 Rytzä, 1746 Rydzä); sv. ryss, sv. dial. ryss « ryts: jfr fi. 

 Ruotsi), troligen användt som tillnamn (jfr Fris, Finne m. 

 fl.) — Eller vore det = sv. *Ryds (fsv. ryd)? — Jfr Ryssä 

 nedan och i Nakkila. 



Teini; fsv. diäkn, deghn, diengn, isl. pegn. Samma 

 namn ha vi i Teinby i Pargas (1549 Tegneby); namnet behöf- 

 ver ej uppfattas såsom finskt (se Ojansuu I s. 66 not 1). Jfr 

 Tegneby i Norge (Rygh NG II s. 20), Teinilä i Nakkila. 



Poti (1727, 1746 Påti); fsv. Bodde. Se Poti(la) i Lai- 

 hela. 



SuomölkMri ; jfr MöVckäri i Muurla, Mölker i Pusula. 



Mankönen; fsv. Mangi. 



Vallila och Valli (1540, 1727 Vallila, Valli); no., isl. 

 Väldi. Jfr Vallainen i Virmo. Namnen kunde äfven tänkas 

 bildade på sv. vall, fsv. valder, som ofta förekommer i ort- 

 namn i Sverige och Norge (se Nordlander, Norrl. samlingar 

 s. 245, Rygh NG Indi. m. fl.). 



Pälpälä: se Pilpola i Nousis. 



Hassala (1727 Hassala); fht. Hassa, Hassi. 



Herttola; fsv. hiorter. Se Herttula i Nådendal, Hyörtti 

 i Eurajoki. 



Rasi; fda. Rasi. 



KöönikM (1727, 1746 Könichä); fsv. Konila. Se Köö~ 

 nihlcälä i Nousis. 



Kupi (1727, 1746 Cupi); fsv. Gubbe 1. no. Kubbi. 



Linteri (1727 Linder); sannolikt ett i senare tid in- 

 kommet person- 1. släktnamn. 





