200 



Naturnamn äro: 



Alaholm (sv. al), Skräfvelholm (jag jämför namnet med 

 Skräfle i Sverige, hvilket möjligen är en neutral ja-bildning 

 af sv. dial. skrafvel n. afskräde; småsten, med småsten betäckt 

 mark; jfr äfven sv. dial. slcrefla f. smal och lång öppning, 

 skrefva), Bisö (sv. ris liten skogslund; vanlig sammansätt- 

 ningsled i hela norden 1 ) med torpet Langslet (fsv. langer -4- 

 slätt), Suurviki (första leden kanske snarare sv. dial. sura, 

 sora sörja än fi. suuri stor), HögbäcJc (nu Härkönen), Osterås, 

 Bergilä (sv. berg), Haraholm, Båfors, Kellahti, (äldre Käll- 

 fjärd, Kelefjärd, Kieldfjerd), Formulakso (första leden kan 

 måhända jämföras med det ganska vanliga norska gårdnamnet 

 Formo, som enligt Rygh NG II s. 329 betyder antingen 

 „foranliggande mo" eller „Furumo"), Halsö (1742 Halsöö; se 

 Halso i Virmo), Sjöholm, Tallåra, Tallklobben, Etviik (1742 

 Etviik, 1759 Edwiik; första leden är sv. ed, fsv. ep), 

 BirJcsund (innehåller väl ett kollektivt birke björkskog; jfr 

 Oräni i Sastmola), Långskata, Bankkuu (1742 Bancköö; jfr 

 sv. dial. ranka f. mycket långt och smalt träd). 



Dunklare äro Fyra och Wärnä. Det förra är måhända 

 bildadt på samma stam, som vi hafva i de svenska vatten- 

 dragsnamnen Fyrsjön, Fyriså, hvilka Hellquist, Sv. sjönamn 

 s. L54 sammanställer med sv. sjönamnet Furen „fnrusjön". 

 Namnet har kanske ursprungligen betecknat något vattendrag. 

 Det senare är identiskt med Värn, Värna i Sverige. 



Namn på torp, åkrar, ängar och holmar upptagas nedan 

 under Sastmola. 



1 Rygh NG Indi. s. 70, Madsen AfnO 1863 s. 236, Rosen- 

 berg, Geogr. stat. lex. 



