244 



Denna förteckning kunde ännu förlängas genom ett an- 

 tal på svenska personnam bildade gårdnamn (t. ex. Antila, 

 Katila, Kauppila, Västi, Juoppila m. fl.), men då sådana 

 kunna uppvisas nästan öfverallt i finska trakter och ej kunna 

 anses bevisa tillvaron af en äldre svensk bosättning i Ilmola, 

 må de här förbigås. På kulturinflytande kunna äfven alla de 

 ofvan uppräknade namnen bero, och jag vågar därför ej påstå 

 att den svenska bosättningen skulle hafva sträckt sig ända 

 hit, ehuru det naturligtvis är möjligt, ja t. o. m. sannolikt, 

 att enstaka svenska kolonister någon gång verkligen bosatt 

 sig här. 



Detta bevisas äfven af det från äldre jordeböcker upp- 

 visade Näselöös: Nenättömä 1557 (1650 Nenätörmä, Nenä- 

 tömä, Nenättömä), hvilken by torde hafva varit belägen inom 

 nuvarande Kurikka socken (Aspelin, Suomi 11:9 s. 182 not 116). 

 Man måste väl anse det svenska namnet som det ursprung- 

 liga och det finska som en öfversättning däraf. Om Näselöös 

 sedan är att betrakta såsom hörande till de i Sverige och 

 Norge rätt vanliga namnen på -lösa, hvilka ange frånvaro 

 eller brist af det som första kompositionsleden uttrycker — 

 sådana namnbildningar torde förekommit ännu under medel- 

 tiden; se Karlsson, Uppland s. 414, Rygh NG Indi. s. 39 f. 

 — eller om det ursprungligen varit ett smädenamn, är osä- 

 kert. Dock synes mig den senare möjligheten med hänsyn 

 till betydelsen vida sannolikare. I intet fall kunna vi tänka 

 på de sydskandinaviska namnen på -lösa, hvilka innehålla 

 sbst. fda. Use, laese (— feng. laes skog, gräsmark; se Liden, 

 Blandade språkhist. bidrag s. 28). 



Äfven från Kurikka och Kauhajoki kunna nog namn 

 innehållande svenska personnamn uppvisas, och må här for 

 fullständighetens skull sådana uppräknas: Kurikka: Plosila 



