227 



I ett „Rågångs Protocoll mellan Laihela och Lillkyro" 

 1747 x uppräknas följande råstenar: Kirstonkivi eller Öster- 

 sten, Kaifwokando eller Kårsbiörck, Biörckbackan, Brnnka- 

 bacJca. 



Om Lauhaluhta se ofvan s. 206 not. 



Följande gårdnamn synas vara af svensk upprinnelse: 



Poti och Potila (1650 Boddeby, Bodhbijn, 1655 Bod- 

 deby, Båddebij, 1723 Boddeby); fsv. Bodde, sannolikt en för- 

 kortning af Boövarr (se Bugge, Den aeldste skaldedigtning 

 s. 93; jfr v. Friesen, De germ. mediagem. s. 69). — En å 

 orten gängse etymologi af namnet, enligt hvilken första leden 

 skulle vara sv. bod, är osannolik. 



Ratikylä (1723, 1732 Raddeby); fda. Rathi, isl. Hraöi, 

 no. Radi. Äfven detta namn har gifvit anledning till ety- 

 mologiska tolkningsförsök; man har velat härleda det från ett 

 sv. Rad-by, emedan byggnaderna i byn varit „i rad". 



Klippi; 1748 Klipp. 



Tuurinmaa; fsv. Thure. Jfr Tuurala i Storkyro. 



Västi; fda. Wesii. Ett Västilä finnes i Stora, Längel- 

 mävesi och Ylistaro (jfr Forsman PN s. 84, som samman- 

 ställer namnet med Sylvester). 



Nikkinen; fht. Nico. Jfr NiTcko i Lillkyro, Nick-by i Sibbo. 



Leikas; fsv. Lek, isl., no. Leikr, fht. Laico. Leikas är 

 väl den hos gårdnamn i hela svenska Finland vanliga formen 

 på -as, t. ex. Benytas, Isakas m. fl. (se Saxen, Den sv. 

 bef. ålder s. 40). Ett sådant är också Brännas (1748 Brän- 

 nas), hvars stam finnes bevaradt i gårdnamnet Bränni (båda 

 i Laihela). 



Kupparia (1723, 1732 Kopparby): sv. hoppare. Jfr 

 Kuppari i Lillkyro. 



' Landtmäterist3 T relsens arkiv. 



