231 



ris (se detta). Jag anser det dock vara sannolikare att vi ha 

 att antaga ett gammalt personnamn (got. Wadila, se Dahn, 

 Könige d. Germanen VI), isynnerhet som jag ej känner till 

 något nysvenskt ortnamn, som kunde jämföras med detta 

 uppkonstruerade urnordiska. 



Naturnamn är sannolikt också Kasi (1732 Kasi), syn- 

 barligen samma namn som Kas i svenska Österbotten (t. ex. 

 Malaks, Lappfjärd), hvilket är samma ord som sv. dial. kas, 

 Jcås, isl. los hög, hop, isynnerhet högar af fällda träd och 

 buskar, som brännas för att afge aska till gödning af den 

 rödjade jorden. Jfr Kasa och Kasala: Kasaböle i Sastmola, 

 Kasila i Kymmene. I detta sistnämnda kan man dock äfven 

 tänka på personnamnet fda. Gasi. 



Däremot är Hattu snarare personnamnet isl. Hpttr, fda. 

 Hatt, fht. Hatto än appellativet hpttr, sv. hatt m. hvilket 

 visserligen förekommer i nordiska ortnamn, isynnerhet fjäll- 

 namn (Rygh NG Indi. s. 59), men här vore svårt att förklara. 

 Personnamnet ha vi äfven uti fi. Hattula (bl. a. socken i Ta- 

 vastland). Märk att hpttr är u-stam « '-hattu-; lånadt i 

 finskan äfven såsom appellativ hattu). 



Slutligen vill jag påpeka det till sin etymologi dunkla 

 Lyyslci, Lyyskilä. Det uppvisar i äldre tider diftongen iu 

 (1655 Liustila, 1650 LiusJcila, 1723 LiusJcila, 1732 LysTcila, 

 1748 LiusTcj). 



Vähäkyrö: Lillkyro 



Socken med -1,728 invånare. 



Äfven i denna socken ange gårdnamnen med säkerhet 

 äldre svensk bosättning. Jag vill här anteckna följande namn : 



Nyppeli (1748 Nyppilä) förutsätter ett äldre sv. Xyb- 

 bele 1. Nybbile « Ny-bole 1. Ny-byli; se Noreen Aschv. gr. 

 §§ 91,9, 146,3, 297,2). Egendomligt nog har detta i Sverige 



