232 



vanliga namn ej uppvisats från Finlands svenska bygder. Ett 

 Nyppélt finnes också i Ikalis, men kan ej här bero på att 

 trakten fordom skulle hafva befolkats af svenskar. — Det ofvan 

 från några socknar i sydvästra Finland uppvisade Tiipilä 

 (= sv. Tibble) har ej häller påträffats i svenska trakter i 

 Finland. Jfr Tipidi ofvan s. 226 not 3. 



Puoteli, hvilket mig veterligen ej kan etymologiseras i 

 finskan, kunde förklaras såsom ett gammalt nordiskt lån, åter- 

 gående på en urnordisk form af sv., fsv. bol, isl. böl med bi- 

 behållet p framför l (*böpla-), jfr ffris. bödel, ndl. boedel 

 (= egendom, bo, lösöre). Se Tamm, Torp o. Falk, Etym. 

 ordb. Lånet vore i så fall mycket gammalt; måhända in- 

 kommet såsom appellativ. — Karsten (Joukahainen XII s. 

 290) tolkar namnet såsom ett *Bod-böle (sv. bod a) 1. *Bot- 

 böle (fsv. Bote). Detta är säkert oriktigt, emedan vi då skulle 

 vänta oss ety fi. *Puopeli. — Dock anser jag ej häller den 

 ofvan framställda etymologin för säker, ja knappast ens för 

 sannolik. De fi. Puotila (i Halikko), Puotula (i Storkyro) 

 kunna visserligen ej direkt jämföras med vårt namn, men den 

 möjligheten ligget dock nära, att fi. Puoteli också återger ett 

 gammalt personnamn. Det finnes äfven ett sv. Bödel (se 

 Norrman, Sv. lm. VI: 7 s. 22, Klockhoff, Arkiv XVI s. 133), 

 som väl bör jämföras med fht. Bodilo (jfr också Bodilsröd i 

 Sverige: Rosenberg, Geogr.-stat, lex.). 



Kräkilä (1648, 1655 Oreggilä, 1748 Gräggilä, 1752 

 Gröggälä); fsv. Oregge (se Kreula i Bjärnå). 



Finni (1748 Finnilä); fsv. Fin, Finne. Se Laihela. 



Ello och Ellilä (1748 Eliola); fda. EM, isl. Ella, fht. EUi, 

 E Ila. Se Ellinen i Pöytis, Ella i Eura (Sat.), Ella i Nykyrko. 



Filla; jfr kanske fda. FM (märk Fillerup) eller gård- 

 namnet Fillan (jfr Fillfjorden) i Norge, hvarom se Rygh NG 

 XIV s. 76 f. Se också Filmosa ofvan i Laihela. 



