275 



Äfven i öfrigt tyder namnskicket i södra Österbotten på 

 att trakterna vid Kyroälfs (nuvarande och äldre) åmynning och 

 därifrån söderut först koloniserats af svenskarna. Jag vill här 

 blott påminna om att de afmigofvan s. 246 f. uppräknade finska 

 kulturnamnen från svenska Österbotten alla äro hämtade från 

 denna trakts norra del, d. v. s. från Mustasaari norrut, medan 

 sådana namn £) synas förekomma söder om nämnda kommun. 

 Detta måste förklaras så, att de inflytande svenska kolonisterna 

 först bosatte sig i trakter, där den finska befolkningen var 

 glesast eller alls ej förekom (annat än möjligen om sommaren 

 i och för fiske). 



Om vi nu få antaga, att böle- namnen tillkommit under 

 tiden c:a 1,000—1,200, så komma vi till det resultat, att den 

 svenska inflyttningen vidtagit mot denna periods slut, men huf- 

 vudsakligen försiggått först efter c. 1200; alltså sydliga delen 

 af ifrågavarande kuststräcka c. 1000- 1200 (eller- då böle- 

 namnen äro så få — under 1100-talet), norra delen efter c. 1200. 



Jämförelsevis sent har alltså den svenka inflyttningen 

 till Österbotten vidtagit, och detta förklarar, hvarför vi ej här 

 såsom i Satakunta och Österbotten finna ortnamn, som ända 

 från urnordisk tid bevarats i båda språken. De äldre skandi- 

 naverna måste hafva hunnit denationaliseras, innan den yngre 

 svenska inflyttningen vidtog. Ofvan påpekades redan, att det 

 blott är några få osäkra exempel som tala för motsatsen (Teuva: 

 Tjock, TummunH: Tummung, STcaftung). Under sådant 

 förhållande vågar jag ej på grund af dem uttala den åsikt, att 

 ens några svaga rester skulle hafva behållit sin nationalitet 

 och sitt språk, tills den nya inflyttningen vidtog. Om Teuva: 



Se Noreen, Aschw. gr. § 395. Jfr äfven sv. häradsnamnet Väne 

 (Sidenbladh, Sveriges härads o. sockennamn s. 166). Namnet åter- 

 går till den tid, då ännu stora delar af Laihela socken stodo under 

 vatten. 



