278 



got. Gojo, Patana (Vetil): fat. Badan. Märk också Karikko 

 (Kelviå): fht. Oerieho. 



Vi hafva ofvan på tal om nationalitetsförhållandena i 

 Satakunta och Egentliga Finland försökt erhålla stöd för vår 

 åsikt i de förteckningar öfver personnamn, som i äldre urkunder 

 stå att fås från dessa trakter. För Österbottens vidkommande 

 ha vi ej någon hjälp häruti, då vi ju i allmänhet hafva så få 

 medeltida källor att hålla oss till. Handlingar från senare tid 

 åter äro i detta afseende föga upplysande, emedan de finska 

 personnamnen i dem allmänt äro försvenskande och de gamla 

 släktnamnen bortglömts eller kanske redan äfven bland finnarna 

 kommit ur bruk genom inflytande af det svenska sättet att 

 kalla sig efter sin fader (se Forsman PN s. 124 f). Så finna 

 vi i en „Copie Book för Åbo 1665" (Sv. riksark.) t, ex. uti 

 Ilmola socken blott namn sådana som Valentin Jansson, 

 Carll Thomsson, Mattz Nillsson Sighfredh Anders- 

 son, Hans Mårtensson m. fl., hvilka utan tvifvel alla varit 

 finnar. Något mera invecklad förefaller saken då vi finna 

 svenska och finska namn om hvarandra. Från Evijärvi finna 

 vi år 1604 (N:o 4835 i Finska statsark.) t. ex. följande svenska 

 namn: Anders Larsson, Lars Andersson, Enewald 

 Staffuansson Anders Peersson, Lars Biörnsson o. s. v. 

 men å andra sidan t. ex. Påffuall Kosuinen, Oluff Hj- 

 tiäinen, Nils Tiainen, Mikell Terffueniemi m. fl. I 

 urkunden förekomma 52 svenska namn och 9 finska. Finge 

 vi alltså anse att de svenska namnen betecknade svenskar och 

 de finska finnar, skulle vi komma till det resultat att uti Evi- 

 järvi större delen af befolkningen var svenskatalande år 1604 

 och att Ilmola år 1 666 varit en nästan helt och hållet svensk 

 socken. Att denna slutsats vore förhastad, behöfver knappt 

 påpekas. Enligt en sådan bevisföring skulle det vara lätt att 

 ådagalägga, att stora delar af Finland varit befolkade af sven- 



