186 



in i historisk tid blifvit sköljd af Bottenhafvets vågor, har 

 uppvisats af såväl geografer som historiker (se Wahlroos, Fen- 

 nia III; Ruuth, Björneborgs stads historia s. 36). Namnet 

 Lattomeri går därför utan tvifvel tillbaka till den tid, da åt- 

 minstone en del af den stora allmänningen låg under vatten. 

 Senare leden i namnet kan vara fi. meri (haf), men är väl 

 senare det sv. dial. mar „göl, damm. mindre stillastående 

 vattensamling". Ruuth anf. arb. säger: Denna forna farled 

 synes väl ända sedan början af 1400 talet varit underkastad 

 en raskt fortgående tillandningsprocess, men utgjorde ännu en 

 ofantlig sumpmark fylld af bottenlösa gölar och otill- 

 gängliga mossar 1 . Den kallas väl redan 1573 „kärret". 

 men denna benämning synes främst afsett dess sänka strän- 

 der, enär de ännu kvarvarande öppna vattnen långt senare 

 kunde kallas „insjÖar". Sannolikheten af sammanställningen 

 sv. mar: fi. meri styrkes af parallelen fi. Suosmeri: sv. Svarts- 

 mark i Ulfs by (äldre SvasmarJc, Suartsmar, Suartinxmare ; 

 alltså samma namn som Svartsmara på Åland, äldre: in 

 Svartingxmarum, Svartingxmara ; första leden är fsv. Svartimgr, 

 Svertingr). — Första kompositionsleden i Lattomeri anser jag 

 vara adj. isl. flatr, fsv. flater, vanligt i ortnamn både i Sverige 

 och Norge (jfr Hellquist, Sv. sjönamn s. 127 f ). Äfven kunde 

 man tänka på isl. flått f. „flat sandbank i älf" (se Hellquist 

 anf. st). Samma ord ha vi i Lattokari, ö utanför Björne- 

 borg (troligen ett sv. *Flataskär), och möjligen uti Latt- 

 marJcJci, by i Sagu (sv. Flatmark). Se dock om detta sista 

 namn ofvan s. 17. Flaatti heter en åker i Hvittisbofjärd (lånadt 

 efter förlängningen a >• ä). 





1 Kursiveradt af mig:. 



