288 



Bugge, Arkiv XXI s. 157 fe, för till samma rot som det urn. 

 *käda, hvilket han tror sig återfinna hos det hos Pomponius 

 Mela förekommande Codanus sinus (— Kattegat; egentligen 

 den sydöstliga delen af Öresund; namnet torde betyda „den 

 grunde Sö;" „en grund Fjord, et grundt Sted i Yandet"). 

 Stammen kad- antager Bugge uti Scandinavia, hvilket han 

 tolkar såsom s-Kadin-awi (== „det vandomflydte Land ved 

 *Köda"). — Kaland « *Kapland) skulle således egentligen 

 betyda „det af vatten omflutna" eller „det af vikar (fjordar) 

 inskurna landet", och en blick på kartan visar oss att denna 

 etymologi fullkomligt motsvarar ortens naturförhållanden. 



S. 172 rad 13 nedifrån står Läfblad; läs Löfblad. 



S. 185. Angående Kraapo se s. 61. 



S. 197. Till äldre former af Norrmark lägges Norra- 

 mark 1413? (Svb). 



S. 202. Beträffande Båggi jfr Roklcainen s. 103. 



S. 204. Beträffande det egendomliga namnet Ormluoto: 

 Kärmö må påpekas, att jag numera anser den sv. formen 

 Kärmö vara den ursprungliga och att första leden sedermera 

 associerats med fi. Tcäärme (orm). Detta Karm- jämför jag med 

 svenska sjönamnet Kärmen, som Hellqvist, Sv. sjönamn s. 

 326 jämför med fht. chara klagan, kerran skria, brusa, isl. 

 kurr rykte, fht. harm larm. Kärmö kunde då öfversättas 

 „den larmande, brusande ön". 



S. 206 rad 1. Klivistein innehåller troligen såsom för- 

 sta led fsv. klef f. brant backe. 



S. 220 rad 17 står Syväluowa: läs Syväluoma. 



S 236 f. Från Storkyro kan jag ännu nämna följande 

 svenska namn från en „Carta öfver Turala Byns åker" 1741: 

 Brun Oierde, Haka, Rinta (se s. 238 m. fl.), Narajocki (jfr 

 Naarjoki s. 168), Crocki (månne sv. krok?), Braskisari (jfr 

 Praskila s. 239), Hästihaka (= Hästhage), Skultinkorjn (jfr 



