118 



Ädväinen (1. Edväinen, 1411 Edhwes; jfr Ojansuu I 

 s. 131); namnet är sannolikt bildadt på det från anglosaxiskan 

 (ags. Eådivine — fsv. 0pin) i svenskan inkomma Edvin. 



Slutligen hafva vi att nämna namnet på Finlands väst- 

 ligaste udde Verhnäsudden: fi. Rihtiniemi 1. Bihtmäen- 

 niemi. Första leden är det i ortnamn både i Sverige och 

 Norge vanliga fsv. vaerk, isl. verk; jfr VerTcholm i Vemo, 

 VerJcstrand (fi. Verfcaranta) i Finnby (se äfven Rygh XG IV,i 

 s. 82, XIV s. 359). 



I skärgården utanför udden finna vi de svenska namnen 

 Löhö och Klopp. 



Efter denna detaljerade granskning af ortnamnen i de 

 socknar, där spår af svensk befolkning synes bevisas af namn- 

 förrådet, vilja vi kasta en återblick på nu framlagda fakta för 

 att se, om vi kunna draga några slutsatser om bosättningens 

 ålder i dessa trakter. 



Jag tror mig i det föregående hafva uppvisat, att verk- 

 liga skandinaviska ortnamn delvis bevarats i finsk form, del- 

 vis enligt äldre urkunders vittnesbörd fordom förefunnits i de 

 flesta af de nu genomgångna socknarna. Jag tror därför att 

 man äfven är berättigad att antaga, att några af de finska 

 ortnamn, som enligt ofvanståonde redogörelse innehålla ett 

 gammalt svenskt personnamn, verkligen upptagits i finska 

 språket såsom ortnamn af en äldre svensk befolkning. Direkta 

 bevis därpå hafva vi uti t. ex. fi. Pleiklä « Bleknäs), Oun- 

 narainen « Gunnarsby), Fuila (< Fuglaby) m. fl. 



Verkliga svenska ortnamn och således äfven en äldre, resp. 

 talrikare svensk befolkning torde få antagas i följande socknar: 

 Bjärnå och Sagu (svenska ortnamn ytterst vanliga). Kisko 



