120 



(Nybygd, Tiipilä, Biurstekt, Kalenningiatekt, Svenstekt, Brytia- 

 tekt), Lunda (Lunda, Luokkinainen, Vintala, Kilpijoki, Vankio), 

 Paattinen (Tiipilä), Pöytis (Naaranoja), Reso (Upalinko, 

 Syltylä, Wånga, Böhle 1 ), Nådendal (Böle, Ekstensholm, 

 Luonto), Rimito (Karslax, Upsala, Borgsund), Merimasku 

 (Nygård, Nynäs), Vill näs (Villnäs, Brandö, Lemsjöholm), 

 Mas ku (Nynäs, Stenberga, Agerbo, Bööle, Storegården), Rus k o 

 (Voghtenkulla), Nousis (Nynäs, Valperinjoki?, Hamaro, To- 

 rasby), Mietois (Nidrae), Virmo (Haga, Lepistö, Virmo, Pape- 

 kulla, Laajoki 2 ), Vemo (Kaland, Böle, Bergvik, Korsnäs, 

 Puosta, Hiaello, Langhstiaerto, Molley, Djupvik?, Lahdinko?), 

 Lokalahti (Dyrffuenes, Björkö, Böle, Rågö), Töfsala (Böle, 

 Nötö, Södherby, Helsinge), Gustafs (Bleknäs, Boda, Elmnäs, 

 Kunnarainen, Lypertö, Löpö, Godelsjö, Strömma m. fl.), Ny- 

 kyrko (Sundholm, Kristaholm, Wallast?), Nystad (Kudd- 

 holm, Pirkholm), Letala (Torri), Pyhämaa (Böylä, Verk- 

 väsudden, Lökö). 



Jag anser det på grund häraf vara säkert, att svensk 

 befolkning en gång bott längs kusten af Egentliga Finland 

 åtminstone upp till Lokalahti. Möjligt är dock att den sträckt 

 sig ända upp till Satakuntas gräns. Hufvudsakligen tyckes 

 den hafva hållit sig på en ganska smal kustremsa, blott längs 

 Aura och Pemaråar har den sökt sig längre in i landet. 



Till dessa slutsatser kommer man, om man håller sig 

 till verkliga ortnamn. Om vi vid bedömandet af denna fråga 

 toge hänsyn äfven till den andra, vida talrikare namngruppen, 

 den som representeras af finska namn innehållande skandi- 

 naviska personnamn, blefve resultatet säkerligen ett helt annat: 



1 På en gammal karta från slutat af 1600-talet. Landtmäteri- 

 styrelsens arkiv. 



2 Samt Helgo från slutet af 1600-talet (se not 1). 



