122 



1329 omnämnas som „fastar" från Vånå Anundus 

 Skynnarapoyka och Ingo faber; 



1330, Karolus Haralson kvitterar 45 mark penningar 

 för Makasto egendom (1331 kallas han „advocatus Aboen- 

 sis"); 



1331, Hemingus Gregersson, Eskillus Eskilli och 

 Gertrud loansdotter ega fäderne- och mödernegods uti 

 Ledhwnge (Lahdinko) i Vemo; 



1335 bortbyter Tyddi Kiaepunj (jfr fno. Toddi och 

 fht Kepuni; i detta senare ha vi åter ett exempel på de 

 från något sydgermanskt folk inkomna finska namnen) sina 

 gods i Burghaesundum (i Kimito); 



1336, Hennikinus ösara säljer sina arfgods på ön 

 Luonto (i Masku); 



1336, Folke Skelga (Fulconem [acc] Skelga) om- 

 nämnes från Korois; vittnen äro Menichin[i] de Hattilum 

 och Herman[ni] Hundebaech; 



1340 uppräknas i ett bref af påfven Benedikt XII flere 

 bönder i Sääksinäki; bland dem märkas följande: C un ingas 

 de Rapalum, Anundi de Voypala, Iuddi de Hactisaen- 

 poyca m. fl. 



1346 gäldar kyrkoherden Nikolaus Ripsa sin skuld till 

 biskop Hemming med sina gods i Euraåminne, men tillbyter 

 sig dem åter mot Koveri i Masku; såsom fastar (obs. äfven 

 fasta; se sid. 67 not) nämnas bland andra: Hinrichus (i 

 Masku), Guduastus, Ragualdus aff Haganum (se s. 93), 

 Ragualder aff Tammisari, Torchillus Ionisson: 



1347 säljer Göbelin Lon sitt gods Jänissaari (i St. 

 Marie), hvarvid som fastar nämnas bl. a. Claus Erland. 

 Thorstano (abl.) Knap, Waltero (abl.): 



1350 bortbyter Antu i Rogö sin egendom på Rogö 

 mot Hadrus i Vemo: fastar äro t. ex. Rawaldus (i Ukkiala), 



