211 



Gå vi nu tillbaka till de ofvan granskade ortnamnen, så 

 rinna vi snart, att de personnamn, som finnas bevarade uti 

 desamma, i bufvudsak äro desamma som i Egentliga Finland, 

 d. v. s. höra till största delen till det historiskt nordiska 

 namnsystemet. Naturligtvis påträdas i Egentliga Finland 

 många namn, som ej stå att finna i Satakunta — området är 

 så mycket större — men å andra sidan kunna frän Satakunta 

 anföras följande namn såsom tillägg till vår ofvan gifna 

 namnlista: 



Aist, Anund, *Arand, Asle, Barke, Biide, Bodde, 

 Bodgeir), Braghi, Disa, Dis, Draeng, Farman(?), Felle, 

 Fridhger, Fridh t, *Fudger(?), Faereh; Garöi, Glum, Grep, 

 Grum, Gudmund, Hama, Hande(?), Harald, *Hiule, Holm. 

 Hol(m)ger, HoJ(m)sten, Humble, Hidte, Haelle, Haerkil, 

 Igghe, Drar, Iudhe, Turist?), laesa, Iaesi, Kiule, Klaus, 

 Kobbi, Kofre, Krake, Krenki, Lagman, Lande, Lin- 

 der, Liuti, Liuiv, Luti, Mali. Mangi, Manki, *Muldi(?), 

 Munpi, Puki, Rask, Rikard (?), *Rihi, Roarr (1. Roald), 

 *Rogge, Sebbi, Siunde, Skardhi, Skytte, Söli, Sunniva. 

 Svarting, Sven, Söfring, Ubbi, Ulver, WakJci, Valne, Wari, 

 Warpi, Wermund, Vetti, Wrang, Qihger. 



Utom de historiskt nordiska namnen funno vi i Egent- 

 liga Finland ett icke så alldeles ringa antal namn, som syn- 

 barligen voro af vida högre ålder, i det de antingen visade 

 tillbaka till nrnordisk tid eller ocktå tycktes härstamma från 

 något sydgermanskt språk. 



Äfven i Satakunta påträffas några dylika namn, ehuru 

 vi äfven beträffande dem stanna i ovisshet om från hvilket 

 språk de inlånats. Af de gamla tvåstammiga personnamnen, 

 som äfven i norden allmänt användes, innan de gåfvo vika för 

 den historiska tidens enstämmiga namnformer, har jag påträf- 

 fat blott två exempel: Harjavalta och Kukonharja. Jag är 



