104 



♦glada ^) II glddii f. öppning i is. 

 glans f/Ulns ut. pl., m. 

 *glaiisa -) glims sv. vb. intr. 1 Glänsa. 

 glaiisk-is — ers. af *kliiig-is. 



*gla])a •') v. I (jJ/qm sv. vi», intr. 1 Vidga sig gm att spricka 

 sönder. — ha glapa hl so. 



♦glapa'') v. II fjlupa sv. vb. intr. 1 Skräfla. 



*glapa s. (jkqm f. Okv. för en skräflande kvinnsperson. 



glappa — ers. af *klafsa. 



*glapug^) gläim adj. Talträngd. 



glas glcis ut. pl., n. 1) Vitrum. 2) Fönster^). 



gles — ers. af *glis. 



glesua — ers. af *tyuuas. 



*glia '^) gli sv. vb. intr. o. imp. 1 Glänsa, glimma. 



glimma v. gUma sv. vb. intr. 1. — ha a int alt gul som 



glhmar Ordspr. 



♦glimma*^) s. gVmm f. Ljusglimt. 



glimt glimt pl. obr., m. — Syn. *blicka. 



glimta glimt sv. vb. intr. o. imp. 1. 



*gliiit ^) glint i uttr. po glint Pä glänt. 



*glis 10) glis adj. Gles. - Gr. § 212. 



*glisa 11) glisa sv. vb. intr. 1 Glimma, lysa. 



*glis-taiida(l i^) gliståna adj. Glestandad. 



glittra glitar sv. vb. intr. 1. 



glo glöw sv. vb. intr. 3 {glöd). 



1) Östb.; med a i Öb., Br., Nyl. — ÖM p. 106. 2) xj^i.^ 

 Estl., Ru., Norge; yngre ord, bildadt på sbst. glanS. ^) Vb. idm.; 

 W. Ci Estl.) fjlopa 'gapa'. Jfr ang, form o. bet. — utveckl. Vll 

 NE s. v. (p. \-2). *) Öb., EF., Nyl., Ög. ^) Fby., Nyl., Dl. ^) 

 I samma bet. äfven i Vb., Hs., Jtl., Sörb., Norge. ") isl. glicl 

 GK , Hs , Åld, EF. (Ko. glUUa!), Nyl., Estl., Uppl., Sdm. ^) no. 

 gllma f. ^) I Nyl. m. 'dörrspringa'. 1°) Vb., Nyl , Sm., Bl., Vg. 

 11) Vö., Nagu, Nyl., Estl., Uppl., No. I andra diall. 'se, titta' (ÖM 



p. 90). 12) Sm. Vm. *glistän(l(t). 



