111 



*^ruf i tis. o^yrmw Framstupa. 



fCrufli^ grihlh adj. 



^riifva ^) grmwu f. Askgrop framför spiseln ; ersattes i nyare 

 liiis af en lika benämd nisch å ena sidan om eldstaden. 



^rufva [si^] <P'Ui^v^sa sv. vb. rflx. 1. 



^•i'uinl|i^] *-u^ (jrumUu adj. — Syn. *^rumnmg, 'pöru (un- 

 der j)oro fi.). 



^rummel — ers. af *gröra, tjocka, poro fi. 



^rund s. I (jrånd pl. obr., t Grundval. 



grund s. II grund n. Grund i sjön. — Jfr *brottkubba. 



grund a. grund adj. 



grund-skorf 2) grmskårv pl. -ar m. Märla, gammarus. 



*gruudug gnmdii adj. Grund. — Jfr lång-*grundi>g. 



gi*uiul-vett[ig] *-ug-'') grundvedu adj. Klen till förståndet. 



grus grijis ut. pl., n. 



grusa grms sv. vb. tr. 1 Hölja med grus; t. ex. U ha grmsa 

 ve^ip j(§r^rai) i ar. 



*gruta *) s. grmtii ut. pl., f. Matbit ; lättare maltid. 



*gruta [sig] ^) grM^sa sv. vb. rflx. 1 Intaga en lättare mål- 

 tid. 



gry, gryniug — ers. af gräua; dagsrand, *grauiug. 



grym grBiu adj. Gr. § 43, 4 — ntr. grmit adv. Ofantligt; 

 t. ex. ha a gromt kalt i da; gr^^mt so Uok tu ha bl/tvi. 



grymhet grijmliait ut. pl., f. — gen. def. grömlihias ^) (eg. 

 grymhetens) adv. Ofanthgt; t, ex. so grGmhaitas stor! 



*grymmandes grmnaruhs förstärkn.-adv. Ofantligt. 



[grymta] *grynta ') grfpnt sv. vi), intr. 1. Gr. ^^ 110, 3. 



1) I samma bet. i Öb. allm.; Am., Dl., Dis., Fryksd., Götald, 

 Gotl., Nyl., Estl., Ru , Norge; betyder 'eldstad' i Ko., Hsk., Sörb. 

 2) Äfvenså Vätö (Uppl.). ^) Öb. *) Öb., Vb., Åm., EF., Nyl-, 

 Estl.; no. gr tit n. 'hopspard egendom' hit? Jfr isl. grjöt n. 'gryt, 

 sten'. 5) Öb., EF.. Nyl.. Estl. «) Hs. grymheta adv. (Rz 215 b). 

 ') Öb., Fby; jfr ÖNyl. *griinta 'hosta'. 



